291 
tiden i Jorden eller i Termitreder. I det eneste Tilfælde, 
hvor Reden er blottet (hos Pezoporus formosus paa 
Nyholland og v. Diemens Land), har Fuglen ogsaa mistet 
den sædvanlige livlige Farvetegning og er klædt i dunkle, 
mørkegrønne og sorte, fuldstændig' beskyttende Farver”). 
2. Spætterne (Picidæ). I denne Familie afvige 
Hunnerne ofte fra Hannerne ved at have en gul eller 
hvid Nakketop istedenfor en karminrød, men ere dog 
næsten lige saa iøjnefaldende som hine. De ruge alle i 
Træhuller. 
3. Tukanerne (RQRhamphastidæ). Disse smukke 
Fugle have stærke Farver paa de mest iøjnefaldende 
Steder af deres Legeme, især paa det store Næb og paa 
de øvre og nedre Haledækfjer, som ere karminrøde, hvide 
eller gule; Kjønnene ere aldeles ens, og de bygge altid i 
hule Træer. 
4. Isfuglene (Alcedinidæ). I nogle af de præg- 
tigste Arter af denne Familie ere Han og Hun aldeles 
ens, i andre er der en Kjønsforskjel, som dog kun sjel- 
den gaaer ud paa at gjøre Hunnen mindre iøjnefaldende. 
Hos nogle har Hunnen saaledes et Baand tvers over 
Brystet, som mangler hos Hannen (Halcyon diops f. Ex.j, 
hos andre er det rustrødt hos Hunnen (flere amerikanske 
Arter); hos Dacelo Gaudichandii har Hunnen en rust- 
rød, Hannen en blaa Hale. De fleste Isfugle have deres 
Rede i et dybt Hul i Jorden; Tanysiptera skal an- 
bringe sin i et Hul i en Termitrede eller undertiden i 
Spalter under fremspringende Klipper. 
5. Herfuglene (Upupidæ) ere meget iøjnefaldende 
ved deres stribede Fjerdragt og lange Nakketoppe; de. 
to Kjøn ere aldeles ens, og Reden findes i et hult Træ. 
”) Jfr. dette Tidsskrift 3die Række dte Bd. S. 344. 
Øg 
