292 
6. Næsehornsfuglene (Bucerotidæ). Disse store 
Fugle (Afrika, Indien, Sunda-Øerne, Molukkerne og Ny- 
Guinea osv.) have uhyre store Næb, som i Almindelighed 
ere lige saa livligt farvede og iøjnefaldende hos Hunnen 
som hos Hannen. De ruge altid i hule Træer, hvori 
Hunnen er aldeles skjult”). 
7. Mejserne (Paridæ). Disse smaa Fugle ere 
altid smukke, mange — især blandt de indiske Arter — 
meget iøjnefaldende. De to Kjøn ere altid ens, hvilket 
ikke er almindeligt hos vore og andre livligt tegnede 
Smaafugle, men Reden er ogsaa altid enten lukket eller 
skjult i et Hul. Spætmejserne (Sitta) ere ligeledes 
ofte meget smukke Fugle, Kjønnene aldeles ens, Reden 
i et Hul. Hunnen af de langvingede nyhollandske Spæt- 
mejser (Sitella) er endog ofte den mest iøjnefaldende 
ved sin hvide og sorte Tegning, men Reden er, ifølge 
Gould, aldeles skjult "mellem opretstaaende Grene, der 
ere forbundne med hinanden ved Kunst. 
8. Stærene. Hos de pragtfulde Minoer (Eu- 
labes) (i Indien, Sunda-Øerne, Ceylon, Ny Guinea osv.) 
ere de to Kjøn aldeles ens; de bygge i Træhuller, hvori- 
mod de metalglindsende Stære (Calornis) i Afrika og 
Indien, hos hvilke der heller ikke viser sig nogen Kjøns- 
forskjel, bygge en lukket, hængende Rede. Ogsaa Icte- 
rus-Arterne (i Syd- og Mellem-Amerika), hvis sorte og 
røde eller gule Fjerdragt er meget iøjnefaldende og fuld- 
kommen ens hos begge Kjøn, ere berømte for deres 
smukke, pungdannede, hængende Reder””). 
”) Jfr. dette Tidsskrift 4de R. 1B. S. 474. Endnu nyere Iagttagelser 
af Horne over en indisk Art antyde, at Hunnen murer sig selv 
inde og benytter sit eget Skarn som Byggemateriale. (M. A.) 
+) Forfatteren opregner endvidere følgende Exempler, hvilke vi dog, 
da de angaa mindre bekjendte Fugle, for den almindelige Læsers 
Skyld have foretrukket at drage herned i Form af en Anmærkning. 
