294 
fugle med de under forrige Afdeling anførte Undtagelser, 
som de dog langt overgaa i Antal. De følgende ere .de 
mærkeligste. ; | 
1. Cotingaerne (sydamerikanske Skrigefugle) om- 
fatte nogle af de mest pralende Fugle i Verden; skin- 
nende blaat, rigt Purpur og straalende rødt ere Han- 
nernes mest karakteristiske Farver. Hunnerne ere deri- 
mod altid dunkelt farvede, ofte grønlige og sees ikke let 
mellem Løvværket. 
2. Manakin”erne (Pipridæ) (højbenede sydameri- 
kanske Skrigefugle, minde ved deres Adfærd om Mejserne). 
Hunnerne til disse elegante Fugle, hvis Isse- eller Nakke- 
toppe prale med de mest glimrende Farver, ere i Almin- 
delighed mat grønne. 
3. Tanagraerne (sydamerikanske Spurvefugle) 
kappes med Cotingaerne i Farvepragt, ja ere endog mere 
brogede end disse; men Hunnerne have i Reglen simple 
og matte Farver og ere altid uanseligere end Hannerne. 
I Sangernes (Sylviernes), Droslernes, Flue- 
snappernes og Tornskadernes store Familier er et 
forholdsvis stort Antal Arter tegnede med livlige og 
iøjnefaldende Farver hos Hannerne, hvorimod Hunnerne 
altid ere mindre brogede og ofte overmaade beskedne og 
uanselige i deres Fjerdragt. I alle disse Familier er 
Reden aaben; jeg kjender ikke et eneste Exempel 
paa, at nogen af disse Fugle bygger en lukket Rede 
eller anbringer den i et Træhul eller under Jorden eller 
paa et andet Sted, hvor den er fuldstændig skjult”). 
Ved Drøftelsen af det Spørgsmaal, som her beskjæf- 
tiger os, er det ikke nødvendigt at tage Hensyn til de 
større og stærkere Fugle, som kun sjelden behøve at 
”) Forfatteren maa da ikke regne Gjærdesmutten til Sangerne. 
(M. A.) 
