297 
Grunden dertil fornemmelig den, at de mangle en slig 
Beskyttelse eller et Skjul i hint vigtige Tidsrum. Hvor- 
ledes dette Forhold har udviklet sig er let at fatte, naar 
man gaaer ud fra Virkningerne af »Kaaringen i Naturen«. 
Af de talrige Exempler paa, at begge Kjøn ere prydede 
med lige glimrende Farver — hvorimod det er sjeldent, at 
begge Kjøn ere lige godt væbnede med Forsvars- eller 
Angrebsvaaben, forsaavidt disse ikke ere aldeles nødven- 
dige for hvert enkelt Individs Sikkerhed — synes det at 
fremgaa, at den naturlige Virkning af »Avlsvalget« 
vilde være at udvikle Farve og Skjønhed hos begge 
Kjøn ved at bevare og formere alle Farveafændringer hos 
det ene Kjøn, som tiltale det andet. Imidlertid er Hun- 
nen, naar den sidder paa sine Æg i en aaben Rede, 
særlig udsat for Angreb, og enhver Farveforandring, som 
gjør den mere iøjnefaldende, vil derfor føre til dens 
og dens Afkoms Undergang. Alle slige Farvenuancer 
ville derfor tidligere eller senere blive udryddede hos 
Hunnerne, hvorimod de, der gjøre dem mindre iøjne- 
faldende, mere lige med deres Omgivelser, f. Ex. med Jorden 
eller Løvværket, ville i det hele taget blive bevarede 
længst og saaledes føre til, at Hunkjønnet ifører sig de 
uanselige brune eller grønne Farver, hvoraf dets Dragt 
er sammensat, i det mindste paa Ryggen, i de fleste Til- 
fælde, hvor det sidder paa en aaben Rede. 
I Overensstemmelse med hvad tidligere er udviklet 
om Farven som det mere foranderlige, mere afhængige 
og underordnede Moment i Sammenligning med Fuglenes 
legemlige Bygning og nærværende eller tidligere Livsvilkaar, 
som igjen have betinget Redens forskjellige Beskaffenhed, 
" antage vi, at Redens Bygningsmaade er Grunden 
til og ikke Virkningen af Kjønnenes Lighed 
