308 
Denne store Udvidelse af »det nyttiges« almin- 
delige Lov til saa forskjellige Grupper baade af Dyre- 
og af Planteriget nøder os til at indrømme, at »Natur- 
en afgjort Sag, at straalende Farver kun findes hos de Blomster, 
som behøve Insekternes Mellemkomst for at blive befrugtede, og 
at de netop have faaet disse livlige Farver for at henlede Insek- 
ternes Opmærksomhed paa sig. Men begge disse Antagelser ere 
uhjemlede. Med Hensyn til den første, da er der mange præg- 
tige Haveblomster, som ikke behøve Hjælp af Insekterne for at 
blive befrugtede. Hvilke Farver kunne være mere pralende og 
straalende end vore Brand- og Tigerliliers Blomsters eller Val- 
muens? Næsten enhver Pragtblomst med en lang Stilk, som bøier 
sig for Vinden, befrugter sig selv uden Insekternes Hjælp. Stil- 
ken og Vinden besørge det ved egne Kræfter. Med Hensyn til 
den anden Antagelse, at Farvepragten lokker Insekterne, bemærker 
M., som selv er Entomolog, at Insekterne kun ere udstyrede med 
meget ufulåkomne Synsredskaber. Lugtesandsen er stærkt ud- 
viklet hos dem, men Synssandsen er meget svag. Det mangel- 
fulde ligger især i den ringe Afstand, hvori de kunne se noget; 
de ere meget nærsynede, hvad man let overbeviser sig om ved 
at iagttage en Sommerfugl, der forsøger at flyve over en høj 
Mur. Den seer den aabenbart ikke, før den er lige inde påa 
den, saa viger den lidt tilbage, hæver sig lidt højere op i Luf- 
ten og nærmer sig igjen til Muren, men støder atter imod denne 
Skranke, stiger paany tilvejrs osv., indtil den endelig efter flere 
forgjæves Forsøg overvinder Forhindringen. Enhver Slutning, 
som forudsætter hos Insekterne en lignende Synsevne som vor 
egen, vilde derfor lede os vild; og det er klart, at hvis Insekterne 
ikke kunne se de livligst farvede Blomster i nogen Afstand, 
kunne disses Farver ikke have til Hensigt at lokke dem til. 
»Grunden til, at vi saa ofte se Skarnbasser ligge knuste paa Veje og 
Stier, er, at de komme til Skade ved at flyve mod forbigaaende eller 
andre Hindringer(?). Vi kunde anføre en Mæugde andre Exempler, 
som bevise, at Insekterne mangle Fjernsyn. Man kunde indvende, 
at om end nogle Insekter ere nærsynede eller svagsynede, er det 
ikke derfor sagt, at dette er Tilfældet med dem alle; nogle have 
store Øjne, andre have smaa, andre slet ingen, der maa altsaa 
være forskjellige Grader i Synsevnen. Vi indrømme dette. men 
hvad vi hævde er, at Synsevnen altid er af samme Årt; Syns- 
redskabet er bygget efter samme Princip hos alle Insekter, og 
det er efter et lavere Princip, med mindre Omraade og kortere 
Fokalafstand end Øjet hos de højere Dyr. « (M. AÅ.) 
