314 
indbyrdes, og trods deres store Formforskjellighed ere de for- 
bundne ved smukke Overgange; dog er der nogle Huller i 
Rækken, som om nogle Arter enten vare faldne ud eller 
ikke opdagede endnu. Hvor nær de end kunne staa hver- 
andre, ere Årterne fuldstændig faste og konstante, uden Spor 
til Blandinger eller Mellemformer. Der er her blandt Koli- 
brierne mange mærkelige Exempler paa Tillempning af visse 
Organer til en bestemt Anvendelse eller til særegne Byg- 
ningsforhold i Planteriget, og der er her endelig en Udvikling, 
rigere og mangfoldigere end noget andet Sted i Naturen, af 
alt hvad der kan tjene til Pynt og ikke til nogensomhelst 
tænkelig Nytte for disse nydelige Smaaskabninger. Der 
kjendes ikke mindre end 416 forskjellige Arter af Kolibrier, 
og det kan ikke betvivles, at der vil blive opdaget mange 
flere i Mellem-Amerikas uhyre Skove og Bjergkjeder; og dog 
ere ikke alene Bygningen af Næb og Tunge, Fod- og Vinge- 
form, Flugt, Fødens Beskaffenhed og deslige mere væsen- 
lige Forhold gjennemgaaende ens hos dem alle, men selv 
Antallet af Fjerene i Vingen og Halen er ufravigeligt, selv i 
de Tilfælde, hvor nogle af dem faa en særegen Uddannelse for 
at tjene til Pynt eller omvendt synke ned til aldeles hæm- 
mede Dannelser. Denne gjennemgaaende Ensartethed i Byg- 
ning og skarpe Adskillelse fra alle andre Familier i For- 
bindelse med den store geografiske Udbredelse kan ikke 
andet end fremkalde Forestillingen om et eller andet bestemt 
Forhold som det fælles Baand mellem dem og den fælles 
Aarsag til deres legemlige Lighed. Vi kunne dog ikke 
komme det nærmere end, at der ligger den samme Tanke, 
den samme Tilpasning til givne Naturforhold til Grund for 
hele Familiens Bygning: denne sætter dem istand til at leve 
af Honning og honningsøgende Insekter. Men der er jo 
Blomster i Mængde ogsaa i de Verdensdele, hvor der ingen 
Kolibrier er! Udenfor det store amerikanske Fastland med 
tilhørende Øer findes der ikke en eneste Kolibri, hvorimod 
hvert klimatisk Bælte i Amerika, der kan fostre en blomster- 
bærende Planteverden, har sine særegne Arter. Det er alt- 
saa hverken Klimaet eller Føden, som indskrænker Kolibrierne 
til den nye Verden. Tanken om ,,Skabelsesmidtpunkter" 
frembyder sig straks: fra det Sted, hvor den første Kolibri 
blev til, have de spredt sig over det hele Fastland, som var 
dem tilgængeligt fra hint Sted, men ikke til de andre, fordi 
de ikke kunde komme til dem. Dog vi komme ad denne 
Vej ikke videre end til løse Formodninger. — Den Lighed, 
som gaaer gjennem den hele Gruppe, fremkalder unægtelig 
