318 
ind under en bekjendt Naturlov; de kunne kun sættes i 
Forbindelse med en Hensigt, der har sit tilsvarende i vor 
egen Virksomhedssfære. Skjønhed og Mangfoldighed ere noget, 
som vi selv eftertragte for deres egen Skyld, hvor vi kunne 
bringe Naturkræfterne til at bøje sig for dem; hvorfor skulde 
vi da tvivle om, at den samme Tanke og Hensigt ligger til 
Grund for de Skikkelser, hvormed den levende Natur træder 
op, naar Kjendsgjerningerne stemme med denne Anskuelse 
og ikke med nogen anden? Forsaavidt kunne vi altsaa for- 
følge en Lov for Skabelsen, d.v.s. vi kunne se, at de levende 
Organismer opfylde en Hensigt, som vi kunne fatte og sætte 
Pris paa. Men paa hvad Maade er denne Hensigt bleven 
naaet? Ved hvilke fysiske Midler ere nye Skjønhedsformer 
blevne udviklede af hinanden i denne Række, der er saa 
mærkværdig ved sin Mangfoldighed i Enheden, ved sin En- 
hed i Mangfoldigheden? Vi maa hertil svare, at de fysiske 
eller fysiologiske Love, der kunde have arbejdet i et sligt 
Formaals 'Tjeneste, ere os aldeles ubekjendte. Paa den anden 
Side: spørger man mig, om jeg antager, at hver enkelt Art 
er bleven skabt for sig ved en særlig Skabelsesakt, saa maa 
jeg sige nej. Det forekommer mig, at lige saa bestemt som 
Kjendsgjerningerne vise, at vi intet kjende til Skabelses- 
lovens eget Væsen eller til de Midler, hvorved den har 
udført sit herlige Værk, lige saa bestemt udtale de, at der 
er en saadan Lov, som virker og har virket i de skabte 
Ting. Vor Erfaring om den faktiske Tilstand i Naturen er 
den, at indenfor hver Art stræbe Ungerne at gjentage 
Forældrenes Former og Farver, og at naar Afarter optræde, 
ere de ikke konstante og have Tilbøjelighed til atter at 
forsvinde. Der vil aldrig fremkomme grønhalede ,,Sylfider" 
af de blaahaledes Æg, saalidt som en »Kokette" med Sma- 
ragdspidser vil udklække Unger med et andet Juvelsmykke. 
Gould imødegaaer udtrykkelig den Formodning, at Arterne i en 
saa talrig Familie skulde være mindre faste, mere tilbøjelige 
til Overgange og Mellemformer end i andre Tilfælde; han 
har ikke fundet en eneste saadan blandt de mange tusinde, 
som ere gaaede gjennem hans Hænder. En eneste Halefjer 
vil i Reglen være nok til at bestemme Arten for den, der 
har gjort denne Familie til særligt Studium! Dog omtaler 
han selv nogle Afændringer, hvori man kunde være tilbøje- 
lig til at se nyfødte Arter, f. Ex. i Slægten Cynanthus, 
hvoraf der i Omegnen af Bogota findes lokale Afarter, hos 
hvilke de 8 midterste Halefjer have faaet grønne Spidser 
istedenfor blaa som ellers og som paa de øvrige Halefjer. 
