327 
Midten bliver saaledes et Knudepunkt, hvor Luften af- 
vekslende fortættes og fortyndes uden at komme i Sving- 
ninger. Ved Forsøg kan man let overbevise sig om, at 
Svingningstilstanden i et aabent Rør virkelig er over- 
ensstemmende med det nylig udviklede. Sænker man 
nemlig en paa en lille Ramme udspændt Hinde, belagt 
med et let pulverformigt Legeme ned i en aaben Orgel- 
pibe, hvis Gjennemsnit dog maa være betydelig større 
end Rammens, da denne ellers vil komme til at fungere 
som Bunden i et lukket Rør, vil Pulveret, naar Pibens 
Grundtone eller dybeste Tone frembringes, komme i stærk 
Bevægelse, naar Rammen holdes tæt ved Rørets Ende, 
hvorimod det vil ligge i fuldkommen Ro, naar Rammen 
befinder sig i Midten af Røret. Borer man i et saadant 
Rør 3 Huller, et i Midten og de 2 andre ved Enderne, 
og tillukker man disse med udspændte Hinder, vil det 
derimod i dette Tilfælde være den midterste Hinde, der 
ved Lufthøjdens Svingning bliver sat i stærkest Bevægelse. 
Den idelige Vekslen af Fortætning og Fortyndning i Knude- 
, punktet i Rørets Midte vil nemlig her bevirke en ligesaa 
hyppig Trykskiften paa Rørvæggen; derimod ville Sving- 
ningerne af Luften ved Rørets Ender ikke bevirke nogen 
synderlig Forandring i Trykket paa Siderne og følgelig 
ikke sætte de derværende Hinder i Svingninger, dels fordi 
Luftdelenes Bevægelse foregaaeri Retning af Rørets Længde, 
og dels fordi Lufttrykket holder sig temmelig uforandret. 
Anbringer man paa disse Hinder smaa Gasbrændere, og 
antænder man Gassen, vil den midterste Gasflamme, naar 
Røret bringes til at tone, komme i stærk Bevægelse, 
medens de yderste næsten ikke paavirkes. 
Et aabent Rør har saaledes samme Grundtone som 
et lukket Rør af den halve Længde. Man kan overbevise 
