328 
sig derom ved at anbringe et lille Spjeld midt i et aabent 
Rør; bringer man Røret til at tone, forandres Tonehøjden 
ikke ved at skyde Spjeldet ind i Røret, der saaledes er 
bleven forandret til et lukket af halv saa stor Længde. 
I et lukket Rør ligger som anført den første Sving- 
ningsbugt i en Afstand af 1 Bølgelængde fra Rørets Bund; 
Afstanden mellem 2 paa hinanden følgende Svingnings- 
bugter er 1 eller 2 Bølgelængde; den næste Svingnings- 
bugt maa derfor ligge i en Afstand af 2 Bølgelængde fra 
Bunden, de paafølgende i &, 7, % eller i Almindelighed 
i et ulige Antal Fjerdedels Bølgelængder fra samme. I 
et lukket Rør kan derfor Luftsøjlen kun frembringe Toner, 
hvis Svingningstal forholde sig som1:3:5:7 eller 
som Rækken af de ulige Tal. Blæser man derfor i en 
almindelig lukket Pibe paa en saadan Maade, at Grund- 
tonen fremkommer, vil denne pludselig ved stærkere Blæs- 
ning springe over til Duodecimen eller Kvinten til Grund- 
tonens Octav, hvis Svingningstal er 3 Gange saa stort 
som den førstnævnte Tones. Er Røret snevert, vil Luften 
i dette, selv om Grundtonen angives, paa samme Maade 
som svingende Strenge dele sig i svingende Underafde- 
linger, hvorved den saadanne Instrumenter tilkommende 
ejendommelige Klangfarve fremkommer. Paa Grund af 
at alle Overtoner af lige Orden mangle, faaer Tonen en 
vis hul Klang. Er Røret derimod bredt, bliver Frem- 
komsten af Bitoner vanskeliggjort, og Tonens Klangfarve 
blød og behagelig, men uden synderlig Kraft og Pragt, 
saaledes som vi alt have bemærket i vor første Artikel. 
I et aabent Rør ligge begge Mundingerne i Svingnings- 
bugter; den første Svingningsbugt maa ligge i en Afstand 
af en halv Bølgelængde fra Rørets ene Ende; den paa- 
følgende maa være fjernet to halve Bølgelængder fra 
