331 
Klarinetten, Oboen og Fagotten maa Tungen tjene som 
Frembringer for en hel Tonerække. I disse Instrumenter 
maa den derfor være saa elastisk, at den med lige Lethed 
kan deltage i alle de Svingninger, hvori Luften i Røret 
kan sættes. 
Paa en hel anden Maade end ved disse Instrumenter 
frembringer det menneskelige Stemmeredskab sine Toner. 
Lukke vi et Rør i dets ene Ende med to Stykker Kaut- 
sjukstriber saaledes, at hver dækker Halvdelen af Mun- 
dingen og der kun lades en smal Stribe aaben, ville vi 
ved at blæse gjennem Rørets anden Ende sætte disse 
Kautsjukbaand i Svingninger og derved frembringe en 
Tone, hvis Højde retter sig efter Baandenes Spænding. 
Det er ved et saadant membranøst Tungeapparat, at 
Sangen dannes. Luftrøret ender foroven i Strubehovedet, 
der bestaaer af fire indbyrdes forbundne bevægelige Brusk- 
stykker, paa hvilke de 2 elastiske Stemmebaand ere be- 
fæstede, af hvilke hvert dækker Halvdelen af Indgangen 
til Luftrøret, saaledes at deres frie Sider, der støde op 
til hinanden, begrændse en meget snever Spalte, den 
saakaldte Stemmeridse. Naar Luften fra Lungerne drives 
op gjennem Luftrøret, sætter den derved Stemmebaandene 
i Svingninger. Paa Grund af den overordenlige Lethed, 
hvormed Vidden og Formen af Stemmeridsen samt Stemme- 
baandenes Spænding kan forandres, er det menneskelige 
Stemmeredskab i Stand til at frembringe en Mængde 
Toner og bliver herved til et af de fuldkomneste musi- 
kalske Instrumenter. I alle de nylig omtalte Rørinstru- 
menter var det alene Svingningen af Luftsøjlen i Røret, 
der frembragte Tonen, hvis Højde bestemtes ved Rørets 
Længde; ved Sangen derimod dannes Tonen alene ved 
Stemmebaandenes Svingninger, og det er ene af disses 
