338 
bringes ved samtidig at anslaa to Stemmegafler, hvis 
Toner kun ere lidet forskjellige.  Aarsagen hertil er 
let at indse. Naar nemlig i et bestemt Øjeblik de 2 
Toner ville bringe Luftdelene i Ørets umiddelbare Nær- 
hed til at svinge i samme Retning, vil dette naturligvis 
have et forstærket Udsving og derved en forøget Styrke 
af Tonen tilfølge; da de to Toners Svingningstal imidlertid 
ikke ere aldeles ens, vil denne Samsvingning snart ophøre, 
og naar nogen Tid er gaaet, ville de Svingningsretninger, 
hvori de 2 Toner sætte de betragtede Luftdele, være 
hinanden modsatte. Det resulterende Udsving maa der- 
for blive meget ringe, og Tonestyrken følgelig kun svag. 
Udfører saaledes en Stemmegaffel i et Sekund 300 Sving- 
ninger og en anden i samme Tid 301, ville de, naar de 
samtidig sættes i Svingninger, i Begyndelsen have over- 
ensstemmende Bevægelser, og deres Toner ville saaledes 
forstærke hinanden; efterat have svinget et halvt Sekund 
vil den første begynde sin 151de Svingning, medens den 
sidste er kommen en halv Svingning forud og i Færd 
med at fuldføre den sidste Halvdel af sin idide Sving- 
ning; Grenenes Svingninger ville saaledes være uoverens- 
stemmende og bevæge Luftdelene i modsatte Retninger, 
hvorfor Tonen vil svækkes. I Almindelighed kan man 
let vise, at det Antal Stød, der frembringes ved 2 Toner, 
er lig Forskjellen i deres Svingningstal. 
Fremkomsten af disse Stød har faaet en stor prak- 
tisk Betydning med Hensyn til Bestemmelsen af Tonernes 
Svingningstal og Stemning til den rette Højde. Er For- 
skjellen mellem to Toners Højde nemlig meget lille, har 
Øret Møje med at opfatte den; men man behøver da 
blot at anslaa en efter den rigtige Tone afstemt Stemme- 
gaffel og samtidig lade den Streng tone, der skal stem- 
