3DD 
Darwinsk Betydning, nemlig mellem disse to Planter. 
Paa de indenlandske Planter se vi sjelden slaaende 
Indvirkninger af Kulden i den Grad, at de dræbes 
af den, netop fordi de nu engang ere der i Kraft af, 
at de kunne taale Klimaet; dog haves der enkelte 
Exempler påa det modsatte. Hooker rejste i 1840 i 
de midterste Distrikter af Tasmanien hen over mange 
Kvadratmile Land, gjennem uhyre Skove af gigantiske 
Gummitræer (Eucalyptus, af Myrternes Familie), hvor 
hvert Træ efter Udseendet at dømme var fuldstændig 
»livløst; Træerne vare gjennemsnitlig 80—100 Fod høje, 
10—20 Fod i Omfang og tæt stillede. Skjønt han rejste 
om Foraaret, og Vejret var yndigt, var Synet af disse 
Skove i høj Grad nedslaaende. Han siger os imidlertid 
ikke, om det var Heden eller Kulden, eller overhovedet 
hvilke fysiske Forhold det var, der omtrent tre Aar tid- 
ligere havde tilintetgjort disse Skove. Man kan nu vel 
sige, at disse Træer ere bukkede under i Kampen med 
Klimaet, men om den egenlige »Kamp for Tilværelsen« 
er der dog kun Tale, naar vi se en anden Art begunstiges 
af hines Undergang og udbrede sig paa deres Ruiner. 
Ligesom nu visse Planter ved deres særegne Bygning 
og øvrige Egenskaber ere i Stand til at udholde Kulden 
i en vis Egn og derved fortrænge andre derfra, saaledes 
gaaer det naturligvis ogsaa med Heden. Ørkenplanterne 
ere alle særlig udrustede til at taale Hede og Tørke; 
Kaktus-Årter, Aloer, Stapelier og lignende Saftplanter 
ere ejendommelige for saadanne Egne, og om end andre 
almindelig byggede Planter vilde sende Tusinder af Frø 
derind, saa vilde deres Liv kun blive kort. Bring større 
Fugtighed tilstede, og vi skulle snart se, at Saftplanterne 
faa farlige Medbejlere og fortrænges af dem. 
23" 
