364 
Planter i England ere Brandbæger, Hyrdetaske og en- 
aarig Rapgræs. Jeg erindrer ikke at have seet nogen af 
disse Planter, hvor Jordbunden var udyrket, eller hvor 
de, hvis den var urørt, ikke tydelig vare bragte hen af 
Mennesket eller de lavere Dyr, og dog har jeg samlet 
Hyrdetasken i forskjellige Egne af Evropa, i Syrien, 
Himalaya, Avstralien, Ny-Zeland og paa Falklands-Øerne. 
Hvis England mistede sin Befolkning, troer jeg, at disse 
Planter og en stor Del af vore almindelige enaarige »vilde« 
Planter i faa Aar vilde blive meget sjeldne eller helt 
udryddes, som t. Ex. Valmuer, Jordrøg, Kløver, Vale- 
rianella, flere Arter Ærenpris, Årve, Hønsetarm, Stenfrø, 
Pilurt, Katost, Vortemælk, Pengeurt, Hyrdetaske, osv., 
osv.« I det første Aar, efter at en Mark er ompløjet og 
overladt til sig selv, ville en- og fleraarige Planter komme 
frem mellem hverandre; lades Marken nu urørt, ville 
Frøene af de enaarige næste Aar finde mindre Plads til 
at komme frem end det første Aar, fordi de fleraarige 
allerede staa der, og Aar for Aar ville de miste større 
og større Terræn, til de helt fortrænges. 
Saadanne Kampe mellem en- og fleraarige Planter 
ville vi kunne iagttage paa ethvert Stykke dyrket Land, 
overalt hvor en Søbund lægges tør, eller en ny Jordfiade 
blottes. Nye Jernbanedæmninger og Gjennemskæringer 
ere særlig skikkede til saadanne Studier. Efter Kjøben- 
havns Ødelæggelse 1807 kom en ellers sjelden Kurvblomst, 
klæbrigBrandbæger (Senecio viscosus), i Mængde frem 
paa Tomterne; nu er den atter forsvunden. Paa nye 
Jernbanedæmninger i Skotland og England var i Åarene 
1848—50 den almindelige Mark-Paderokke (Eqtisetum 
arvense) den første Plante, som indfandt sig og massevis 
dækkede Skraaningerne med en frisk grøn Naaletræskov i 
