365 
det smaa; i det andet Aar var den der i langt ringere 
Mængde, og Følfod og Løvetand samt andre en- og to- 
aarige Planter, især Skjærmplanter, havde faaet Magten. Da 
Hooker mange Aar senere besøgte de samme Dæmninger, 
vare disse Planter fortrængte, og det var nu fleraarige 
Græsarter, Skræpper, Vejbred og andre fleraarige Planter, 
der vare eneherskende. — I Brasilien har man rig Lejlig- 
hed til at iagttage saadanne Plantekampe paa de gamle 
Skovbunde, der efter Skovens Omhugning have været 
benyttede til Plantager, og som efter en 2—3 Aars Brug 
forlades og overlades til sig selv. En Vegetation af 
Ukrudts-Urter og Buske indfinder sig da, men efter c. 
20—30 Aars Forløb har Skoven tilkæmpet sig sin 
gamle Jord. 
Planternes Vandringsevne kommer dem til gode under 
deres Kamp med de andre Planter; jo bedre udrustet en 
Plantes Frø ere i Henseende til at kunne komme ud og om 
i Verden, desto større Udsigt have de til at finde sig en 
Plads og bevare deres eget Liv og Årtens. Enhver Plante 
stræber efter at vandre, og mangfoldige ere de Exempler 
paa Plantevandringer, som vi kjende. Det er i Naturen 
som i Menneskelivet det begavede, der har mest Udsigt 
til at komme frem, men det gjælder tillige om at komme 
påa sin rette Hylde; mangen en Plante, der her hjemme 
fører en fortrykt og kummerlig Tilværelse, kan, naar den 
føres andre Steder hen, træde op med en saadan Overlegenhed 
over de indenlandske Plantearter, at disse fortrænges 
fra deres Fædrenejord. Dette Tidsskrift har tidligere ved 
forskjellige Lejligheder indeholdt Afhandlinger og Be- 
mærkninger, som give Exempler paa dette%) og paa flere 
”) T Ex. Rostrup: Om Plantevandringer. II. Række 1 Bd. 
