367 
hans Bregner, saaledes vil ogsaa Maorien selv forsvinde 
ligeoverfor den hvide Mand.« Det mærkeligste er egenlig 
det, at vor lille hvide Kløver optræder med en saadan 
Overlegenhed over den Nyzelandske Hør (Phormium 
tenax), at den er nærved at udrydde den; og dog er 
denne Plante af den sejgeste og haardføreste Natur, 
danner uhyre Grupper af sammenflettede træagtige Rod- 
stokke, hvorfra store Tuer af sværddannede 6—10 Fod 
høje og i Bygning utrolig stærke Blade udgaa. Hooker 
siger, at han ikke kjender nogen Plante, med hvilken 
den nyzelandske Hør kan sammenlignes i Henseende 
til dens kraftige Bygning; i nogle Henseender nærme 
de store Tuer (»tussocks«) af en Stargræs (Carex pani- 
culata)”) sig til den. 
Disse Exempler kunne forøges med et, som Hooker 
ikke omtaler, og som findes i Steen Billes Beretning 
om Galatheas Jordomseiling. Dér fortælles, at de smilende 
yndige Græssletter paa Tahiti, som Cook og Wallis om- 
tale, og som vare bevoksede med Kokospalmer, Brødfrugt- 
og Orangetræer om de indfødtes Hytter, paa Expedi- 
tionens Tid (9: for 25 Aar siden) aldeles vare forsvundne; 
tyve Åar tidligere var nemlig Guyava-Planten, et lavt 
Træ af Myrternes Familie med Frugter af Æblers Ud- 
seende, bleven indført fra Amerika, og den havde i den 
Grad udbredt sig, at den truede med at kvæle al anden 
Plantevækst og dannede tætte Krat, ypperlige Skjulesteder 
for de indfødte under deres Kampe med Franskmændene, 
der derfor ogsaa tænkte paa en planmæssig Udryddelse 
af dem som den første Betingelse for at kunne tage Øen 
i Besiddelse. 
”) Se dette Tidsskrift, II. Række, 1. Bd., S. 24—95. 
