385 
og en Sammenligning med det østlige Asiens, med Sydhavs- 
Øboerne og Nyhollænderne har ledet mig til en for- 
holdsvis simpel Anskuelse om deres Herkomst og Slægt- 
skab. En Linie, der begynder øst for Filipinerne og 
følger Gilolos Vestkyst, gaaer igjennem Buru, vest 
om Flores, syd for Sandeltræ-Øen og nord om 
Rotti, deler det saakaldte malayiske Ørige i to Dele, 
hvis Menneskeracer udmærke sig ved stærkt udprægede 
Modsætninger; den adskiller nemlig de malayiske og alle 
deasiatiske Racerfra Papuerne ogSydhavsøboerne, 
og skjønt der langs med denne Grændselinie har fundet 
Indvandringer og Krydsninger Sted, er den dog i det 
hele ligesaa skarp som den tilsvarende noget vestligere 
zoologisk-geografiske Grændselinie mellem det in- 
disk-malayiske og det avstralsk-malayiske Rige. 
Den malayiske Menneskerace ligner uden Tvivl som 
en Helhed meget den østasiatiske Befolkning fra Siam 
til Mandschuriet. Dette slog mig stærkt, da jeg paa Bali 
saa kinesiske Kjøbmænd, som havde anlagt Landets Dragt, 
og som derfor neppe kunde kjendes fra Malayere; og 
påa den anden Side har jeg seet indfødte Javanesere, 
som, hvad deres Fysiognomi angik, godt kunde have gaaet 
for Kinesere. Den mest typiske af de malayiske Stammer 
beboer baade en Del af Asiens Fastland og de store Øer, 
der besidde de samme Årter af store Pattedyr som de 
tilstødende Dele af Fastlandet og rimeligvis endnu i 
Menneskeslægtens Levetid have staaet i umiddelbar For- 
bindelse med dette. Ogsaa Negritoerne paa Filipinerne, 
Malakka og Andaman-Øerne i den bengalske Bugt have 
efter al Sandsynlighed snarere en asiatisk end en poly- 
nesisk Herkomst. — Paa den anden Side viser det sig 
ved at sammenholde mine Iagttagelser med de paalide- 
Fjerde Række. Il. 25 
