387 
aabenbart intet at gjøre med en slig gammel naturlig 
Forbindelse; thi det er et forholdsvis nyt Forhold, som 
har sin Grund i Malayernes omstrejfende Vaner. Mange 
nyere malayiske og javanesiske Ord ere i Brug i Poly- 
nesien og saa lidet forklædte af særegen Udtale, at de 
straks kjendes igjen; laa deres Optagelse i Sproget saa 
langt tilbage i Tiden som Dannelsen af en egen Race 
maa ligge, der er lige forskjellig fra den malayiske i 
Henseende til aandeligt, moralsk og legemligt Præg, 
vilde det blot være malayiske Ordrødder, som kun lærde 
filologiske Undersøgelser kunde opdage. 
Det er vigtigt at fremhæve Overensstemmelsen mel- 
lem den Linie, der adskiller Menneskeracerne i det ma- 
layiske Ørige, og den, der danner Grændseskjellet mel- 
lem dets Dyreformers Udbredning. ”)  Unægtelig falde 
disse to Linier ikke ganske sammen, men det er dog en 
mærkelig Kjendsgjerning og mere end et blot Tilfælde, 
at de ligge saa nær ved hinanden som Tilfældet er. 
Huxley har for nylig hævdet, at Papuerne ere nærmere 
beslægtede med Afrikas Negere end med nogen anden 
Race. Deres Lighed i legemlig og aandelig Henseende 
har ogsaa ofte slaaet mig, men Vanskeligheden ved at 
antage et Stammeslægtskab mellem dem har hidtil hindret 
mig i at lægge megen Vægt derpaa. Have disse to 
Racer nogensinde havt en fælles Herkomst, kan det kun 
være i en Tid, der ligger langt hinsides den Alder, man 
hidtil har tilskrevet Menneskeslægten; selv om deres 
Enhed kunde bevises, vil den ikke svække mit Bevis 
for det nøje Slægtskab mellem Papu-Racen og den polyne- 
siske og begges Grund-Forskjellighed fra den malayiske. 
”Y Maaske finde vi en anden Gang Plads til Wallaces Fremstilling 
af det malayiske Øriges zoologisk-geografiske Forhold og dets 
derpaa byggede geologiske Historie. 95" 
