410 
er af filtbladet Kongelys (Verbascum Thapsus), hvis 
tætte Bladfilt er dannet af slige Haar, der forstørrede 
minde om en bladløs, stærkt tornet Gren. 
Alle unge, endnu ikke udvoksne Celler ere aldeles 
opfyldte med en gulagtig, halvflydende, kvælstofholdig 
Masse, der kaldes Celleslim eller Protoplasma, i hvilken 
der sees et lille rundt eller fladtrykt Legeme,” Celle- 
kjærnen, som snart findes midt i Cellen, snart nær- 
mere ud imod dennes Vægge (se Fig. 11, 19 -0g. 20). 
Under Cellens Vækst opstaaer der flere og flere Hulrum 
i Celleslimen, saa at denne tilsidst indskrænkes dels til 
at danne et tyndt Overtræk, der indvendig beklæder 
Cellehinden, og dels til fra denne af og hen til Celle- 
kjærnen at danne et Net af fine Slimhinder eller Slim 
traade (se; de nævnte Figurer.). 
Denne Celleslim er ikke en ubevægelig Masse; den 
er tværtimod stadig i Strømning, og der er en uafbrudt 
Virksomhed i den. I de fleste Planteceller kan denne 
dog ikke iagttages, hos mange viser den sig kun svagt 
og utydelig, men skjønnest og tydeligst sees den netop 
hos mange Haar, navnlig medens disse endnu er unge. 
Der er ikke ret mange mikroskopiske Iagttagelser, der 
ere saa tiltalende som denne Betragtning af Livsvirksom- 
heden i de smaa Grundorganer, hvoraf Planterne ere 
byggede. Her gaaer Strømningen op ad en Cellevæg, 
hist gaaer den ned, her bevæger den sig ind imod Celle- 
kjærnen, hist farer den bort fra denne; saa bøjer den 
pludselig af i en- ny Retning, og der. viser sig nye 
Strømme, hvor man før ingen havde iagttaget, og saa- 
ledes vedbliver det, indtil Livet udslukkes. 
Af andre Stoffer, som forekomme i Haarene — vi 
holde foreløbig Kirtelhaarene udenfor vor Betragtning 
