418 
disse bleve sønderrevne, naar hine bleve borttagne, Paa 
Rødder f. Ex. af Hvedeplanter (Fig. 26), som vare 
nogle Uger ældre, vare allerede en stor Del af Haarene 
visne, og paa disse Steder faldt Jorden med stor Lethed 
af, medens den hang fast ved de yngre med Haar for- 
synede Rodgrene. En anden Række af Forsøg blev fore- 
taget med glatslebne Plader af forskjellige Mineralier, f. 
Ex. Marmor, Dolomit, Magnesit, Gibs o. fli., som bleve 
nedlagte paa Bunden af Frøpotter med den glatte Flade 
opad. Nogle Tommer højt bleve de bedækkede med 
hvidt Sand, i hvilket der blev saaet Frø af forskjellige 
Plantearter. Naar Rødderne havde naaet de faste, glatte 
Plader, krøb de hen langs med Overfladen af disse, og 
det viste sig senere, da Mineralpladerne vare blevne op- 
tagne og vaskede med Vand, at Rodhaarene havde efter- 
ladt fine Indtryk eller Indgraveringer, eller med andre 
Ord, at de havde opløst en Del af den faste Stenmasse. 
De hidtil anstillede Forsøg ere kun faa, og de bør 
fortsættes i langt videre Udstrækning for at kunne give 
fuldkommen sikkre Resultater, men de ere dog allierede 
tilstrækkelige til at vise, at Rodhaarenes Virksomhed i 
Jordens Skød er endnu mere indviklet og betydnings- 
fuld, end man tidligere havde antaget. 
Ikke alle Planter fæste deres Rødder i Jorden; der 
gives ogsaa svømmende Planter, hvis Rødder hænge frit 
ned i Vandet. Som Exempler herpaa kunne vi nævne 
Andemad (Lemna) og den i Søer, Aaer og Tørvemoser 
saa almindelige Frøbidplante (Hydrocharis morsus Ranæ), 
hvis Rodhaar ere smukt og fint byggede, saa at de til- 
tale Øjet, hvad enten man seer dem udbredte i Vandet, 
eller man under Mikroskopet iagttager Protoplasma- 
