425 
maa de falde paa Arret, den øverste Del af Støvvejen. 
Efter kortere eller længere Tids Forløb begynder den 
inderste af Støvkornets to Hinder at forlænge sig og at 
vokse ud til et langt, fint Rør (Støvrøret); gjennem Arret 
og Griflen vokser dette ned til den indre Del af Frugt- 
knuden, trænger ind i Ægget og befrugter dette.) 
Det ligger udenfor disse Meddelelsers Forinaal videre 
at omtale, hvorledes Befrugtningen foregaaer; vi skulle 
her kun paapege den Rolle, som Haarene spille ved 
samme. Hvad da navnlig Arrene angaaer, ere disse 
næsten altid beklædte med smaa encellede Kirtler og 
meget ofte tillige med længere Haar. Af Kirtlerne ud- 
skilles der en sukker- og gummiholdig Saft, hvorved 
Arrene blive fortrinlig skikkede baade til at fastholde 
Støvkornene og til at ernære Støvrørene. 
At Støvkornene falde paa Arrene er absolut nød- 
vendigt, for at Befrugtningen kan foregaa. Derimod har 
det vist sig, at det ikke forholdt sig rigtig, naar man 
antog, at alle tvekjønnede Blomster befrugte sig selv. 
Det har tvertimod vist sig, at dette for mange Planters 
Vedkommende er en Umulighed, da Støvdragere og Støv- 
veje ikke udvikles samtidig. +) 
Jo mere man undersøger de enkelte Plantearter og 
iagttager, hvorledes Befrugtningen foregaaer for hver 
Arts Vedkommende, desto mere opdager man, hvor 
mange sindrige Apparater Planterne ere forsynede med, 
for at Støvet kan blive ført fra den ene Blomst til den 
£) Se dette Tidsskrifts 1ste Række dte Bind: Om Befrugtningen 
hos Blomsterplanterne. Ved P. Heiberg, Stud. mag. 
%%) Se dette Tidsskrifts Ade Række, 2det Bind: Nyere Undersøgelser 
angaaende Planternes Befrugtning. Af J. Hoffmeyer, Cand. mag. 
