429 
komst og Udvikling, og at give Dem nogle Oplysninger 
om de aandelige og praktiske Frugter, som vi skylde, 
middelbart eller umiddelbart, til syv Generationer af taal- 
modige og flittige Undersøgeres Bearbejdelse af en 
Tanke, der opstod for over to Aarhundreder siden i en 
skarpsindig og iagttagende italiensk Naturforskers Hoved. 
Vi gjøre hver Dag den Erfaring, at det er vanskeligt 
at hindre mange Fødemidler i at skimle; at tilsyneladende 
sunde Frugter ofte indeholde Orme i Kjærnen; at Kjød, 
der overlades til sig selv i Luften, vil raadne og blive 
fuldt af Maddiker; ja endog almindeligt Vand vil tidligere 
eller senere blive plumret og fuldt af levende Organismer, 
naar man lader det henstaa i et aabent Kar. 
Naar Oldtidens Filosofer bleve spurgte om Åarsagen 
til disse Fænomener, havde de et antageligt Svar paa 
rede Haand. Det faldt dem ikke ind at tvivle om, at 
disse lavtstaaende Former af levende Væsener avledes 
i de Stoffer, hvori de forekom. Lucretius, der havde 
drukket dybere af Videnskabens Væld end nogen anden 
ældre eller nyere Digter med Undtagelse af Goethe, 
taler mere som Filosof end som Digter, naar han ud- 
bryder: »Med Rette har Jorden faaet Moder-Navn, thi 
alt frembringes ud af Jorden; selv nu have mange levende 
Skabninger deres Udspring af den, idet de udvikle sig af 
Regnvandet og Solheden«. (De rerum ratura V.793—96). 
Grundsætningen i Oldtidens 0Videnskabelighed: » Det. 
enes Undergang er det andets Fødsel«, havde sin folke- 
lige Indklædning i den Tro, at Frøet maa dø, førend den 
unge Plante kan spire frem af det, en Tro, der var 
saa udbredt og indgroet, at Apostelen Paulus be- 
raaber sig paa den i et af de mest. glimrende Udbrud 
af hans glødende Veltalenhed (1ste Korinth. XV. 36): 
