430 
»Du Daare! det som du saaer, bliver. ikke levendegjort, 
dersom det ikke døer!« At Liv kan fremgaa af og virke- 
lig fremgaaer af, hvad der ikke har Liv, var altsaa an- 
taget baade af Filosoferne, Digterne og selve Folket hos 
de mest oplyste Folkefærd for 1800 Aar siden; og det 
blev ved at være det lærde og ulærde Evropas ved- 
tagne Lære gjennem hele Middelalderen og lige til det 
syttende Aarhundrede. 
Det regnes almindelig til vor store Landsmand 
Harveys mange Fortjenester, at han var den første, der 
hævdede, at Kjendsgjerningerne vare i Strid med denne 
som med mangen anden ærværdig Avtoritetstro. Jeg har 
imidlertid ikke kunnet opdage, hvad der berettiger til 
denne meget udbredte Angivelse. Efter en omhyggelig 
Gjennemsøgning af hans »Exercitationes de Generatione« 
er det i det højeste blevet mig klart, at Harvey antog, 
at alle Dyr og Planter udspringe fra, hvad han kalder 
et »primordium vegetale«, et Udtryk, der nutildags kunde 
gjengives ved »en vegetativ Kim«, og om denne siger 
han, at den er »oviforme« eller æglignende, hvilket, 
som han udtrykkelig bemærker, ikke vil sige, at den nød- 
vendigvis skal være ægdannet, men kun, at den har 
Ægets Natur og Beskaffenhed. At dette »primordium 
oviforme« nødvendigvis altid skal stamme fra en levende 
Moder, udtaler Harvey ikke nogensteds, om der end er 
et Par Steder, hvori denne Mening kunde formodes. at 
ligge skjult; tvertimod, han bruger oftere Udtryk, der 
kunne forliges med en fuldstændig Tro paa Selvdannelsen. 
Overhovedet er Hovedæmnet for Harveys beundrings- 
værdige lille Skrift aldeles ikke Avlingen, men Udviklingen. 
Den første bestemte Udtalelse af den Hypothese, at 
alt levende Stof har udviklet sig af et ældre, forud til- 
