440 
i den samme Vædske, maar den senere blev udsat for 
Luften. Disse Forsøgs Nøjagtighed er snart bleven be= 
stridt, snart atter hævdet; men forudsat, at den ind- 
rømmes, er alt, hvad de virkelig bevise, det, at den Be=- 
handling, som Luften led, ødelagde noget, som var nød- 
vendigt for, at der kunde udvikle sig Liv i Infusionen. 
Dette »noget« kunde være luftformigt, flydende eller fast; 
at det just skulde bestaa af Kim, var kun en mere eller 
mindre sandsynlig Hypothese. 
Samtidig med disse Undersøgelser gjorde Cagniard 
de la Tour en mærkelig Opdagelse. Han fandt, at al- 
mindelig Gjær bestaaer af en uhyre Mængde smaa Planter. 
Mostens eller Urtens Gjæring under Vin- og Øltilvirkningen 
ledsages altid af en hurtig Udvikling og Formering af 
disse Gjærsvampe (Torulæ). Forsaavidt altsaa Gjæ- 
ringen ledsages af en Udvikling af mikroskopiske Orga- 
nismer i uhyre Mængde, blev den en med Opløsningen 
af en animalsk eller vegetabilsk Infusion beslægtet Proces, 
og den Tanke laa nær, at Organismer paa en eller anden 
Maade vare Åarsagen baade til Gjæringen og til Forraad- 
nelsen. Kemikerne med Berzelius og Liebig i Spidsen 
lo deraf i Begyndelsen; men 1843 underkastede en den- 
gang endnu ung Mand, som senere har udført det exempel- 
løse Storværk at opnaa en lige udmærket Plads i Ma- 
thematiken, i Fysiken og i Fysiologien, den berømte 
Helmholtz, den Forsøgets Prøve ved en ligesaa smuk 
som afgjørende Opfindelse. Han adskilte en forraad- 
nende eller gjærende Vædske fra en, der kunde gaa i 
Forraadnelse eller Gjæring, men endnu ikke var det, ved 
en Hinde, der tillod Væskerne at blande sig med hver- 
andre, men hindrede faste Legemer i at gaa igjennem. 
Resultatet var, at skjøndt de for Forraadnelsen eller 
