466 
skabsselskabs bestandige Sekretærs, Hjemstavn. Han hen- 
vendte sig til sin Ven, Kollega og Elev Pasteur og besvor 
ham meget indstændig at paatage sig Undersøgelsen af 
denne Sygdom. Dengang havde Pasteur aldrig seet en 
Silkeorm, og han undskyldte sig derfor med sit Ubekjendt- 
skab med Sagen; men Dumas vidste altfor godt, hvilke Egen- 
skaber en saadan Undersøgelse krævede, til at tage imod 
denne Undskyldning. ,Jeg sætter - en ganske overordenlig 
Pris, sagde han, paa at se Deres Opmærksomhed henledt 
paa det Spørgsmaal, som interesserer mit stakkels Land; 
Elendigheden overgaaer alt, hvad De kan tænke Dem+«. 
Flyveskrifter om Pestsoten vare blevne øste ud iblandt Publi- 
kum, og det var kun med lange Mellemrum, at et mere 
eller mindre nyttigt Skrift afbrød den ensformige Regn af 
værdiløst Papir. ,,Silkeormens Farmokope, skrev Cornalia 
1860, er nu ligesaa indviklet som Menneskets. Man har 
anvendt baade Luftarter, flydende og faste Stoffer; fra Klor 
til Svovlsyre, fra Salpetersyre til Rom, fra Sukker til svovl- 
sur Kinin er alt muligt blevet brugt som Lægemiddel for 
det ulykkelige Insekt." De hjælpeløse Silkeavlere modtoge 
med tillidsfuld Iver ethvert nyt Middel, naar det bare blev 
dem paanødt med tilstrækkelig" Dristighed. - Det" syntes 
umuligt at svække deres blinde Tillid til deres ligesaa 
blinde Vejledere. I 1853. undertegnede den franske Ager- 
brugsminister selv en Anvisning paa 500,000 Frank for et 
Middel, som Opfinderen erklærede for ufejlbarligt. Det blev . 
forsøgt i 12 Departementer i Frankrig og viste sig aldeles 
unyttigt; ikke i et eneste Tilfælde slog det an. — Det var 
under disse fortvivlede Forhold, at Pasteur i Juni 1865 
gav efter for sin Vens Opfordring og begav sig til Alais, 
som ligger i det for Silkeavlen vigtigste og af Epidemien 
haardest ramte Departement i Frankrig. 
Tidligere angrebes Silkeormen af Muskardinen, en Syg- 
dom, som Bassi viste frembragtes af en Snylteplante; den 
er ikke arvelig, men forplantede sig hvert Aar gjennem 
Sporerne, der bortførtes af Vinden og ofte udsaaede Syg- 
dommen paa Steder, der laa langt borte fra dens Udgangs- 
punkt. Ifølge Pasteur er Muskardinen nu meget sjelden, 
men en dødeligere Sygdom har i de sidste 15—20 Aar 
indtaget dens Plads. Et hyppigt udvortes Tegn paa denne 
Sygdom ere de sorte Pletter, som bedække Silkeormen; deraf 
Navnet ,,Pebrine", først brugt om denne Sot af Quatre- 
fages, hvis Exempel Pasteur har fulgt. Den røber sig 
ogsaa ved Ormenes forkrøblede og ulige stærke Vækst, ved 
