469 
fugle, som havde lagt dem, nedskrev han sin Forudsigelse 
af, hvordan det vilde gaa dem i 1867, og nedlagde den 
forseglet i Mairens Hænder. Næste Aar meddelte Silkeav- 
lerne denne deres Erfaringer. Pasteurs Brev blev ,nu 
aabnet, og det viste sig, at i 12 Tilfælde af 14 var der 
fuldstændig Overensstemmelse mellem hans Forudsigelser 
og det virkelig indtrufne; mange Kuld vare omkomne fuld- 
stændig, andre næsten fuldstændig, ganske som han havde 
spaaet, og i de to Undtagelsestilfælde slog det forsaavidt 
til, som der erholdtes en halv Afgrøde istedenfor den forud- 
sagte. fuldstændige Ødelæggelse. Alle disse Æggeprøver 
vare blevne betragtede som sunde af deres Ejere, udklæk- 
kede og plejede i det faste Haab, at det paa dem anvendte 
Arbejde vilde vise sig frugtbringende. En Undersøgelse af 
Modersommerfuglene i nogle faa Minuter i 1866 vilde have 
sparet dem Arbejdet og Skuffelsen. Samtidig forelagde man 
P. to andre Æggeprøver, som han erklærede for sunde, 
og hans Ord bleve stadfæstede ved, at de gave en ypper- 
lig Afgrøde. 
Leydig havde fundet disse dræbende Smaalegemer og- 
saa i andre Insekter og betragtet dem som hørende til den 
Klasse af Organismer, som Joh. Muller kaldte ,,Psoro- 
spermer”, altsaa som en Slags Snyltere, der formere sig 
ligesom andre Snyltere af samme Klasse. Pasteur skaf- 
fede sig fuldkommen sunde Orme af Sommerfugle, der vare 
aldeles fri for hine Snyltelegemer, og indbragte dette Smit- 
stof i 10, 20, 30, 50 af dem ad Gangen, f. Ex. ved at 
gnide en angrebet Orm ud i Vand og smøre Blandingen 
påa de Morbærblade, hvormed han fodrede dem; ved Siden 
af de saaledes forgiftede Orme opdrog han til Sammenligning 
et tilsvarende Hold af deres sunde Kamerater, som han natur- 
ligvis sørgede for saa meget som mulig at holde fri for Smitten. 
Den 16de April 1868 f. Ex. forgiftede han 30 Orme; 
indtil den 23de befandt de sig fuldkommen vel, ja endnu 
den 2Zådde syntes de at være friske, men der blev dog fundet 
Snyltelegemer i Tarmkanalen af to af disse Orme, der of- 
fredes til mikroskopisk Undersøgelse; disse Smaalegemer 
vise sig nemlig først 1 Tarmhinden. Hos to den 27de 
undersøgte Orme fandtes ikke alene hele Tarmen besat der- 
med, men Silkekirtlerne vare fulde af dem. Den 28de fik 
de 26 Orme, som vare tilbage, de sorte Pletter, hvorpaa 
»Pebrinen" kjendes. Den 30te var Forskjellen i Størrelse 
mellem de sunde og de befængte Orme meget paafaldende; 
de sidste vare nemlig kun to Trediedele saa store som de 
