473 
Tone af bestemt Højde, høres denne højere, end den i 
Virkeligheden er; fjerner man sig derfra, høres den lavere. 
Lyden og Lyset forholde sig saaledes i denne som i saa 
mange: andre Henseender aldeles ens. Hvad nu Bestem- 
melsen af en Lysgivers Forandringer med Hensyn til Af- 
standen angaaer, beroer denne naturligvis ligefrem paa den 
Nøjagtighed, hvormed man kan maale Spektralliniernes 
Flytning. For at dette skal kunne gjøres, maa Spektro- 
skopet have en særegen, til dette Øjemed bestemt Indret- 
ning. Ved Hjælp af et saadant Spektroskop søgte Huggins 
i 1868 at bestemme, hvorvidt Sirius havde nogen egen Be- 
vægelse. eller ikke. Han fandt da, at dette Himmellegeme 
fjerner sig fra vor Sol med en Hastighed af henved 6 Mil 
i Sekunden. Paa Grund af Spektroskopets ufuldkomne 
Indretning mener Huggins dog, at denne Bestemmelse ikke 
kan gjøre Krav paa nogen særdeles Nøjagtighed. Zøllner 
i Leipzig har derfor konstrueret et Spektroskop til disse 
Bestemmelser, der er langt fuldkomnere. Det har to Sy- 
stemer af Glasprismer, sammensatte af Flint- og Kronglas. 
Disse Prismer indsættes nu i Spektroskoprøret ved Siden af hin- 
anden saaledes, at enhver af dem bryder sin Halvdel af Lysstraa- 
lerne, og det paa en saadan Maade, at det ene System faaer sin 
brydende Kant til venstre, det andet tilhøjre. Man faaer der- 
ved to Spektra, liggende ved Siden af hinanden, men vendende 
til modsatte Sider. Objektivglasset i den Kikkert, hvormed 
disse Spektra observeres, er skaaret igjennem paa samme Maade 
som ved et Heliometer og delt ito Halvdele, saa at Straalerne 
fra hvert Spektrum falde gjennem deres Halvdel. Hver af 
disse Halvdele kan forskydes ved Hjælp af en Mikrometer- 
skrue, saavel parallelt med Skjæringslinien som lodret paa denne. 
Paa denne Maade bliver det muligt at bringe en given 
Linie i det ene Spektrum til at falde sammen med den til- 
svarende i det andet, saavelsom at forskyde det ene Spek- 
trum langs med det andet. Hvis vinu antage, atZøllners 
Spektroskop blev rettet paa et lysende Legeme, hvis Af- 
stand ikke forandres, og at Objektivets Halvdele blive for- 
skudte paa den angivne Maade, saa at de to Spektra komme 
til at ligge nøjagtig ved Siden af hinanden og Linierne i det 
ene i Forlængelsen af Linierne af det andet, saa maa disse 
Linier adskilles fra hinanden, hvis Spektroskopet rettes paa 
en Stjerne, der nærmer sig til eller fjerner sig fra Jorden. 
Ved Hjælp af Mikrometerskruen kan man nu maale Lini- 
ernes Forskydning og deraf beregne, hvormeget Himmellegemet 
