lagene paa Østsiden af Halvøen Dekan, dels i Sandet i 

 Flodlejerne, dels i en Sandsten, men det er endnu uaf- 

 gjort og meget tvivlsomt, om denne sidste er Diamanternes 

 virkelige Modersten eller Matrix. 



De berømteste Diamanter stamme fra Indien, især 

 fra Golkonda. 



For strax at give et Begreb om Diamanternes Stør- 

 relse skal jeg her anføre, at »>Pitt« eller »Regenten« 

 vejer 136J Karat *). Den er sleben som Brillant, en af 

 de smukkest slebne Ædelstene, man kjender, og findes 

 blandt de franske Kronjuveler. »Koliinur« vejede temme- 

 lig ufuldkommen sleben 186 Karat og kom saaledes fra 

 Indien, men den er nu brillanteret, vejer 108yV Karat 

 og hører til den engelske Kronskat. 



Diamantgruberne i Indien tabte en Del af deres Be- 

 tydning ved Opdagelsen af Brasiliens, der i ikke fuldt 

 150 Aar antages at have leveret 13 Mill. Karat o: 52 

 Centner, som anslaas til en Værdi af 300 — 350 Mill. Kr. 

 Diamanterne vindes af Sandet ved Vaskning. De ere 

 i Reglen ikke store, i Gjennemsnit er Vægten omtrent 

 1 Karat, meget sjælden over 20 K. 1851 fandtes en 

 Diamant paa 120 K. , 1853 fandtes »Syd-Stjærnen«, der 

 vejede 254J K. »Braganza« er ingen Diamant, men en 

 Topas paa 1680 K. 



I Brasilien findes desuden i Sandet i Provinsen 

 Bahia amorfe Diamanter, den saakaldte Karbonade, af 

 Vægt ikke sjælden indtil 1000 Karat (i ^) og derover. 



*) Til Bestemmelse af Diamantens og andre Ædelstenes Vægt bru- 

 ges i Handelen som Enhed Karaten, der dog i forskjelllge Han- 

 delsstæder ikke er ganske lige stor, men den er omtrent lig 2 

 Decigram eller 0,4 danske Ort. 



