den geognostiske Beskaffenhed af Syd- Afrika og navnlig 

 Egnen, hvor Diamanterne forekomme. 



De gjennembrydende plutoniske Stenarter spille over- 

 alt en stor Rolle, saaledes Dioritter, Syenitter, Porfyrer og 

 desl., men navnlig forekommer meget udbredt en mer 

 eller mindre tæt basaltisk Stenart, der gaar under Navn 

 af Grønsten. Det er en Stenart, der ligeledes forekom- 

 mer i det indre af Afrika og har givet Anledning til 

 Dannelsen af de saakaldte Tafel-Bjærge ved at danne 

 en beskyttende Bedækning ligesom Trappen i Skandina- 

 vien. Denne Stenart forekommer overalt i Diamant- 

 distriktet, som ligger langs Vaal Floden, især fra 28*^ til 

 29° s. B. (dog op til 27«) og fra 24^^—25^ og til 26« 

 0. L. fra Greenwich. 



Denne Grønsten er undertiden søjleformig afsondret, 

 men hvad der især karakteriserer den er , at meget 

 hyppig er den en Mandelsten og indeholder Mandler af 

 Kalcedon, Agat og flere andre Kvartsvarieteter. Ste- 

 nen er hyppig vejrsmulret og sønderskilt, og Kvarts- 

 mandlerne ligge da i Nærheden; navnlig ere de op- 

 hobede som Rullesten langs Vaal Flodens Bredder. 

 Grønstenen er temmelig vægtfyldig og kaldes der- 

 for af Diamantgraverne Ironstone (Jærnsten). Fremdeles 

 findes i Omegnen en Lerskifer, der er temmelig ren, men 

 undertiden sandholdig og gaar da over i Sandsten, der 

 undertiden atter gaar over i Kvartsit. Fremdeles findes 

 i Omgivelserne en hvid Kalksten, der saaledes f. Ex. 

 forekommer i Omegnen af de Beer. 



Dette er de almindelige Omgivelser til Orientering, 

 og vi skulle senere nærmere tage et Par Lokaliteter i 

 Betragtning. 



I 



