11 



hørende til de ældste Dannelser. Kjedlerne, hvori Dia- 

 manterne findes, skulde da være Centra for en plutonisk 

 Virksomhed , der ved en gjennembrydende Masse, her en 

 til Tuf omændret Gabbro, havde revet Diamanterne og 

 hvad der ledsager dem op fra forskjellige Jordlag. At 

 Massen, hvori Diamanterne forekomme, ikke er afsat af 

 Vand, synes fuldkommen sikkert, da ingen Lagdeling 

 finder Sted og Skiferbrudstykkerne, som tidligere anført, 

 ikke ligge paa Fladen, men i alle mulige Retninger. Hele 

 Dannelsen har desuden fuldkommen Karakteren af en 

 plutonisk Brekcie. Det antages da, at de Masser, som 

 ere komne ud af Krateret, ogsaa ere flydte over de nu- 

 værende Rande, og at Tuffen er flyttet bort derfra ved 

 en senere Denudation. 



Her maa da navnlig Vand eller Is og paa nogle Ste- 

 der maaske endog Vind have været virksomme. 



Ved Vaal Floden ere navnlig Diamanterne skyllede til 

 Bredderne ved Vandets Virkninger, og man kan her 

 endog paavise to forskjellige Aldere, hvori Afsætningen 

 er foregaaet, nemlig dels et ældre Flodleje i den efter- 

 tertiære Tid og dels et ganske nyt, efter at Vaal Floden 

 havde udhulet sit nuværende Leje. 



Dog kan man ikke undlade sluttelig at bemærke , at 

 den Hypothese, som her er fremsat, ingenlunde kan be- 

 tragtes som bevist, og at det stadig staar tilbage at be- 

 vise, hvorledes Diamanterne ere dannede, thi deres egent- 

 lige Matrix er endnu ingensteds med Sikkerhed kjendt. 



Hvad Vindingen af Diamanterne angaar, da skal jeg 

 indskrænke mig til i al Korthed at berøre den. 



Jorden graves ud i Bunden og paa Siderne af 

 Kjedlen og føres i Spande paa Metaltraade til Randen 



