18 



saa vidt vi derom have paalidelig Kundskab, udelukkende 

 synes at kaste sin Unge om Vaaren eller Forsommeren^), 

 indtræffer paa Froøerne Yngletiden for Storkobbens Ved- 

 kommende blot om Høsten i Slutningen af September. 

 Dette staar utvivlsomt i Strid med de ældre Meddelelser 

 af Fabricius fra Grønland og med de nyere af Malm- 

 gren (og Heuglin) givne Oplysninger fra Spitsbergen og 

 Novaja Zemlia, hvilke ere de eneste Forskere, som af egen 

 eller direkte indhentet Erfaring nævne noget i denne Sag. 

 Fabricius opgiver 1780 i sin »Fauna Grænlandica« 

 Yngletiden til Marts Maaned (ligesom senere Heuglin), 

 medens han i sin i^fhandling om de grønlandske Sæler 

 (Skr. af Naturh. Selsk. 1 Bd. 2 H. 1791) siger: »efter 

 de sydlige Grønlænderes Beretning gaar det til med dens 

 Yngling ligesom med Klapmydsens, uden at den føder tid- 

 ligere om Foraaret" , saaledes i Slutningen af April eller 

 Begyndelsen af Maj. Malm gren meddeler fremdeles i 

 1863, at en Hun fangedes den 31 Maj 1861 ved Spits- 

 bergen, hvori der var et fuldbaarent og levende Foster. 



Hvad Fabricius 's Opgifter angaar, er det for det 

 første en Kjendsgjerning, der klart nok fremlyser af Forfat- 

 terens seneste Afhandling, at den omhandlede Art netop 

 hørte til dem, hvorom han havde den mindste personlige Er- 

 faring, og specielt angaaende dens Ynglehistorie har han 



') Den almindelige Sæl eller Fjordsælen (Phoca vitulina) , der og- 

 saa i mindre Antal yngler paa Froøerne, kaster Unger i Norge i 

 Gjennemsnit i Juni Maaned, helst omkring Midtsommer; Ring- 

 sælen (Phoca foetida) i Østersøen i Maanederne Februar til April ; 

 Grønlandssælen eller de norske Sælfangeres "Jan Mayen-Kobbe« 

 (Phoca groenlandica) ligesom Kiapmydsen eller Hættesælen fCt/sfo- 

 phora cristata) paa Isen mellem Grønland og Spitsbergen i Marts 

 og April, Graasælen (Halichoerus grypus) i Østersøen i Februar 

 og Marts samt endelig Hvalrossen ved Spitsbergen i Maj og 

 Juni. 



