19 



maattet holde sig til ubestemte Angivelser af Jægerne. 

 At dens Væsen og Levemaade ved de grønlandske Kyster 

 endnu den Dag i Dag kun gjennera spredte Træk ere 

 kjendte, fremgaar ogsaa af R. Browns i Regelen udfør- 

 lige Meddelelser^) angaaende Grønlands Pattedyr. Det er 

 saaledes ganske sandsynligt, at den ellers yderst samvit- 

 tighedsfulde og for sin Tid usædvanlig lærde Forsker har 

 givet den Yngletid fælles med Klapmydsen, uden at denne 

 Angivelse er støttet til nogen \drkelig eller paalidelig 

 Observation. 



Ganske klar forekommer dog Sagen mig ikke. Som 

 den væsentligste Støtte for Fabricius's Angivelse maa vist 

 nok anføres de betydelig forskjellige Naturforholde, hvor- 

 under denne Art lever ved Grønlands og de øvrige Polar- 

 trakters med Drivis opfyldte Kyster og den norske Vestkyst, 

 hvor den tilbringer hele sit Liv saa at sige i et opvarmet 

 Hav og uden nogen Sinde at se et Isstykke. Malm- 

 grens Iagttagelse fra Spitsbergen synes dog kun i en 

 betinget Grad at være til Gunst for Fabricius. Som 

 jeg nedenfor skal paapege nærmere, gaar Hunnen drægtig 

 et Aar, og Ungen, der ved sin Fødsel er særdeles stor 

 og udviklet, kan vist nok som et 8 Maaneder gammelt 

 Foster have naaet en saa betydelig Størrelse, at den for 

 mindre kyndige kunde anses som fuldbaaren, og Prof. 

 Malmgren havde ikke Lejlighed til at undersøge Sagen 

 personlig. Maaske indtræffer ogsaa Yngletiden i Spitsber- 

 gen paa Grund af den tidlige Vinter noget tidligere end 

 ved Norges sydvestlige Kyster. 



Den fuldt udvoxede Storkobbe er større end alle 

 andre nordiske Sæler og kun mindre end Hvalrossen. 



O ProceediDgs of the Zoologicai Society of London f. 1868. 



2* 



