22 



Storkobben lever i afgjort Polygami, i det den stær- 

 kere Han driver alle yngre Hanner bort og lever derpaa 

 med flere Hunner. Dog er Antallet af de Hunner, som 

 den paa denne Maade kan samle omkring sig, ubetyde- 

 ligt, i Reglen maaske blot et Par og sjælden over 4 — 5. 

 Dette er dog vanskeligt at iagttage med Sikkerhed, da 

 de under Yngletiden ere i uophørlig Bevægelse, og 

 alle Individer svømme om mellem hverandre, uden at 

 de som flere andre Sæler tilbringe en længere Tid uaf- 

 brudt paa Land. Er et Yngleskjær saa lidet, at blot to 

 til tre Hunner kunne faa Plads derpaa, findes aldrig flere 

 end én Han; men paa et større Skjær, hvor Hunner og 

 Unger ligge om hverandre i et Antal af omkring tyve, ses 

 altid flere Hanner, dog aldrig saa mange som af Hunner. 

 Nogen Troskab mellem Familien indbyrdes finder ikke 

 Sted; Parringen foregaar, som det synes, i Flæng, efter- 

 som Lejligheden for Hannerne tilbyder sig. Har et en- 

 kelt Par slaaet sig ned paa et Skjær, kunne disse mulig- 

 vis en Tid være hinanden tro, men blot saa længe, indtil 

 en stærkere Han indfinder sig og driver den svagere paa 

 Flugt. Herunder opstaa voldsomme Kampe, hvorom deres 

 sønderrevne Skind ere Vidne; undertiden savnes hele 

 Stykker deraf, især paa Nakken og omkring Halsen. 

 Disse Kampe ere saa hyppige, at næsten alle ældre Han- 

 ner bære Spor deraf, og det har endog været vanskeligt, 

 naar et Exemplar skulde anskafl*es til Museerne, at finde 

 et, der var fuldkommen uskadt. 



Hunnen synes paa sin Side at være lige saa voldsom 

 under Ytringen af sin Parrings drift, og man har paa 

 Froøerne undertiden været Vidne til, hvorledes Hannen 

 har været saa haardt forfulgt af flere parrelystne Hunner, 

 at den har været nødt til at flygte op paa Land, tværs 



