28 



Snuden med et Træstykke af omtr. en Alens Længde; de 

 voxne skydes, men spares i Regelen, hvilket altid er 

 Tilfældet med Hunnerne. Ligeledes skaanes de Unger, 

 der antages at have mindre end 24 Pd. Spæk. Ungernes 

 Kjød og Spæk spises i saltet Tilstand af Fiskerne og 

 skal ikke smage saa ilde, da de jo intet have nydt uden 

 Mælk. 



Skjønt Fangsten er noget afhængig af Vejret, har 

 Udbyttet dog altid været mellem 50 og 70 Unger aarlig. 

 I det hele fødes paa Froøernes Ynglepladse næppe over 

 100 Unger om Aaret. At skyde den voxne Storkobbe 

 paa Dybet nytter til intet, da den næsten altid synker 

 øjeblikkelig; den maa skydes enten paa Skjærene eller 

 ogsaa, hvad det er det almindelige, paa grundt Vand, 

 hvorfra den senere kan optages. Ungerne flyde bestan- 

 dig, undtagen naar de ere særdeles magre. 



Er Parringstiden forbi, og Ungerne komme paa Søen, 

 samles de i smaa Flokke og forlade Ynglepladsen samt 

 sprede sig senere hver til sit Hold. Dog have adskillige 

 sit Hjem ved Yderskjærene i selve Øgruppen; men mel- 

 lem de indre Øer vise de sig kun undtagelsesvis om 

 Vinteren, og deres Besøg her eller i de trange Sunde, 

 hvor de ellers ikke færdes, anses af Fiskerne som For- 

 bud paa Uvejr. 



Om Vaaren og Forsommeren kunne de ligge i saa 

 stort Antal paa et Skjær, at dette bliver ganske bedæk- 

 ket af dem; undertiden ser man det samme Skjær opfyldt 

 flere Dage i Rad. Om Sommeren søge de helst op ved' 

 Solnedgang, naar Søen er faldende; de blive da liggende 



rad (i det Overlæben under Søvnen gjærne holdes noget optrukken), 

 hvorpaa det slagtes raed Knive. Kun i Nødsfald bruges Bøssen, 

 for at ikke de øvrige skulle forstyrres. 



