34 



de i de senere Aar undersøgte Plantetamilier frem- 

 byde de Ærteblomstrede lignende snilrige Meka- 

 nismer som Gjøgeurterne, hvis Betydning først er bleven 

 fuldstændig klar, da det lykkedes at aflure Insekterne 

 deres Fremgangsmaade for at naa ind til det Sted, hvor 

 Honningen eller Støvet opbevares. 



Hos de fleste Planter af denne Familie sidde Blom- 

 sterne samlede i tætte Blomsterstande og ere stillede 

 mere eller mindre vandret. Støvdragerne ligge gjemte i 

 de to nederste sammenvoxede Kronblade (Kjolen), medens 

 fortrinsvis det øverste (Fanen) gjør Blomsten i Øjne fal- 

 dende i lang Afstand og alcsaa lokker Insekterne til 

 Besøg; de to mellemste, ud til Siderne staaende (Vin- 

 gerne) danne en bekvem Landingsplads for Insektet, 

 men da de tillige ere forbundne med Kjolen ved Takker, 

 der gribe ind i dennes Fordybninger, saa vil et Tryk paa 

 dem bevæge den elastiske Kjøl nedad, hvorved enten 

 Støvdragerne komme frem eller Støvet presses ud. Hon- 

 ningen afsondres, for saa vidt den er til Stede, af Støv- 

 traadenes indre Flader og opfylder Blomstens inderste 

 Del; Adgangen til den er normalt kun den mellem Støv- 

 dragerne og Fanen værende Aabning. I mange Tilfælde 

 er den ene Støvdrager fri og de andre sammenvoxne ; 

 derved dannes der en aaben Vej for Insektet paa begge 

 Sider af den tiende Støvtraad*). Insektet maa følgelig 

 altid sætte sig paa den øvre Del af Blomsten, saa at det 

 er dets Underflade, der kommer i Berøring med Kjøns- 

 apparatet. Dette er fælles for alle disse Blomster, men 

 hvad den finere Bygning angaar, ere ikke to Slægter, ja 



*) interessant er det, at de 1-knippede Ærteblomster i Reglen ere 

 honningløse. 



