37 



Rødkløverens (Fig. 2) Blomst er bygget paa 

 en hel anden Maade. Som bekjendt er den nederste 

 Del af alle Kronbladene tillige med de 9 Støvdragere 

 voxede sammen til et Rør; paa dettes Bund opbevares 

 Honningen. Den store Fane omgiver Vingerne paa Siden 

 og forlænger sig et Stykke ned paa Undersiden; Vingerne 

 ere smaa, men mellem Stilk og Plade bære de to store 

 opsvulmede Blærer (w, Fig. 2,^), der lægge sig tæt over Kjo- 

 len; denne er spaltet oventil og gjemmer Støvdragerne, der 

 ikke som hos Lotus afgive Støvet og krympe sig sammen, 

 og foran dem strækker Griffelen det klæbrige Ar frem. 

 Naar et Insekt med tilstrækkelig lang Snabel (Bier og 

 de fleste Humler ere udelukkede) vil suge Honning, saa 

 stikker det denne lige ind i Støvtraadscylinderen; den 

 10de frie Støvdrager, der ligger øverst, har nemlig den 

 midterste Del bøjet til den ene Side, saa at xA.dgangen 

 er uhindret. Men i det samme trykkes Kjølen ned af 

 Insektets Forben, og nu kommer først Arret frem (C); 

 det gnides mod Dyrets Underside og kan altsaa modtage 

 fremmed Støv; kort efter komme ogsaa Støvknapperne 

 frem og berøre ligeledes Bugen af Insektet; naar det 

 flyver bort, slaar Kjølen igjen op over Støvdragere og 

 Ar ; men i det Insektet trækker Hovedet tilbage, kan det 

 let gnide Blomstens eget Støv mod Arret, og Selvbestøv- 

 ning er altsaa lige saa mulig som Fremmedbestøvning. 

 Bier og Humler besøge ofte Blomsterne, men mest for at 

 samle Støv; vil en Humle suge Honning, har man iagttaget, 

 at den meget ofte bider Hul paa Blomsten og altsaa slet 

 ikke kommer i Berøring med Støvet. En lignende Ind- 

 retning med fremtrædende Støvdragere forekommer hos 

 andre Kløverarter samt hos Stenkløver (Melilotus), Espar- 

 sette og Guldregn. Hos Gyvelen (Sarothammis, Fig. 3), 



