39 



færdige Blomst staa de fem kort'^re Støvdragere stift 

 opad rettede mod Kjølens øverste, sammenbøjede Rande 

 (Fig. 1, B), de fem længere ere lejrede i Bunden af dens 

 yderste Del og have allerede afgivet Støvet, der Hgger 

 uden om Griffelens pladeformede Endestykke; den lange 

 Griffel ligger stærkt stemmet imod Kjølens nederste og forre- 

 ste Del; Bien sætter sig med de bageste og mellemste Ben 

 paa Blomstens Vinger og søger ved Forbenene at presse 

 Hovedet ind i Blomstens Grund, L *?or den imidlertid ingen 

 Honning finder; men den faar rigelig Erstatning; dens Tryk 

 forplantes ved Vingernes fremspringende Lister til Kjølens 

 Sider, og nu aabner dennes øvre Spalte sig efterhaanden bagfra 

 fortil; næppe har Aabningen naaet de korte Støvdragere, 

 før disse springe frem og afgive deres Indhold til Biens 

 haarede Underliv (Fig. 3, C); men Spalten skrider videre 

 frem, og nu sker en voldsom Explosion : den stærkt 

 • spændte Griffel spinger frem, og da den har Tilbøjelighed 

 til at rulle sig spiralformig ind, slaar den ned paa Biens 

 Ryg, gnides mod denne og fører en tæt Støvsky med 

 sig, saa at Bien bliver aldeles rød af Støv; forskrækket 

 over dette uventede Angreb bliver denne staaende et Øje- 

 blik, vender sig om, hvorved Griffelen glider ned fra dens 

 Ryg, opsamler nu saa meget Støv som muligt og flyver 

 bort. Men nu fuldfører Griffelen sin Spiralsnoning, hvor- 

 ved dens Ar til sidst kommer til at vende opad; naar 

 Blomsten næste Gang besøges og Bien stryger sin Under - 

 flade mod Arret, vil dette følgelig modtage det Støv, 

 der sidder paa dette Sted. Ved Honningbiens Besøg 

 rammes dens Ryg af Arret et Øjeblik, før Støvskyen 

 træffer den; ogsaa her er Fremmedbestøvning det sandsyn- 

 ligste, skjønt naturligvis Arret ogsaa tit kan gnides 

 mod Blomstens eget Stov. Men Darwin har vist, at 



