43 



Til Slutning skal jeg kortelig berette de sidste Iagt- 

 tagelser, som den tyske Naturforsker Hermann Miil- 

 ler har gjort paa dette Omraade; de kunne passende 

 danne en Afslutning paa disse korte Skitser, thi de vise 

 paa en særdeles træffende Maade, hvilken inderlig Til- 

 slutning der er mellem Insekterne og Blomsterne. 



I Sommeren 1874 foretog Muller en Alperejse for 

 at undersøge Bestøvningsforholdene hos Bjærgplanterne. 

 Han samlede Insekter paa Vejen, og jo højere han steg 

 op, des mere aftog Arternes Antal, hvilket han var for- 

 beredt paa; men det gik snart op for ham, at de forskjellige 

 Ordener optraadte i et andet Forhold end i Dalen : Sommer- 

 fuglene bleve mere og mere dominerende ; det var ikke 

 saa meget Artsantallet som det store Antal af Individer, 

 der vakte hans Opmærksomhed. Hvis dette skulde være 

 mere end en tilfældig Omstændighed, maatte det ^dse 

 sig ved Blomsterbesøget. Han undersøgte Plantearter, 

 hvis Slægtninge i Dalen havde omtrent samme Bygning 

 af Blomstens Dele, og ved nøjagtig at optælle Antallet 

 af de besøgende Arter fandt han, som han ventede, at 

 Sommerfuglene spillede en langt større Rolle hos Bjærg- 

 planterne. x\f to næsten ens byggede Geranier var hos 

 den Art, der voxede paa Sletten og ved Foden af Bjær- 

 get, kun 3 pCt. af samtlige Besøgere Sommerfugle, me- 

 dens disses Tal hos Bjærgplanten løb op til 57 pCt., hos 

 et Par Blomster af Klokkernes Familie var Forholdet 

 7:54, osv. Ogsaa hos samme Art viste Forskjellen 

 sig; hos Kj ællingetanden (Lotus) besøgtes de Individer, 

 der voxede i Dalen, kun af 19 pCt. Sommerfugle, medens 

 hos Bjærgplanten 66 pGt. af dens Gjæster hørte her hen; 

 hos Prunellen (P. vulgaris) var Forholdet 33 : 67, hos 



