48 



støvede det Ar. om hvilket de vare aiibragjte, enten det 

 nu skete ved, at Støvdragerne bevægede sig hen imod 

 Arret, eller ved at Støvtraadene ragede op over Griffelen 

 i den oprette Blomst, medens de vare kortere end Grif- 

 felen i den hængende Blomst, og ved Modningen drys- 

 sede Støvet ned paa Arret. Man kjendte Honningkjertlerne 

 og havde set, at Insekterne benyttede dem, men man 

 antog, at disse i det højeste hjalp til ved Bestøvningen 

 ved at ryste Støvtraadene og derved fik Knappernes Støv 

 drysset ud over Arret. Hos de særkjønnede Blomster 

 antog man, at Vinden var det udelukkende virksomme 

 Agens. Det varede imidlertid kun en Snes Aar, saa 

 kom der nyt Lys over Forholdene; den tyske Botaniker 

 Koelreuter fandt allerede 1761, at Insekterne umiddel- 

 bart førte Støvet over paa Arret; rigtig nok taler han 

 ikke om, at der kan finde en Transport Sted fra en 

 Blomst til en anden, men han opdagede tillige den 

 mærkværdige Dichogami hos mange Blomster, han saa, 

 at de to Kjøn ikke ere udviklede paa samme Tid i Blom- 

 sten hos Katost, Dueurt, Polemonium, og at det var In- 

 sekterne, der her maatte hjælpe Blomsten med Bestøv- 

 ningen, der følgehg maatte være en Fremmedbestøv- 

 ning; nogle faa Aar senere blev Videnskaben beriget 

 ved Sprengels skjønne Undersøgelser over Blomsternes 

 Bygning. Han kaldte sin Bog »Das entdeckte Geheimniss 

 der Natur«, og det med Rette, thi det er en Rigdom af 

 Hemmeligheder, han har opdaget i Blomsterverdenen, og 

 hans Iagttagelser ere saa omfattende og nøjagtige, at de 

 danne Grundvolden for alle Undersøgelser paa dette Om- 

 raade; men spørge vi saa, hvilke Konsekvenser denne 

 udmærkede Iagttager drog af sine Undersøgelser, saa faa 

 vi intet fyldestgjørende Svar. Skjønt Sprengel anfører 



