52 



undersøgte hele Rækker af nærstaaende Blomster, f. Ex. 

 Ærenprisarterne, Violerne, og stadig stillede han sig selv 

 det Spørgsraaal, om Insektbesøget bevirkede Fremmed- 

 bestøvning, om altsaa de Ejendommeligheder, der fandtes 

 hos Blomsten, virkelig stode i Forbindelse med Nødven- 

 digheden for Arten af en Blanding af forskjellige Indi- 

 vider ; om der end videre fandt nogen Selvbestøvning Sted, 

 naar Insekterne udebleve; om der fandtes at være nogen 

 bestemt Forbindelse mellem Blomsternes Farve, Lugt og 

 øvrige Egenskaber og Besøgernes Antal, deres Legems- 

 bygning osv. Og det er med overordentlig Flid, han har 

 samlet de Tusender af enkelte Data, der skulde bringe 

 Klarhed i Forholdet. Hans Resultater har jeg allerede 

 berørt; jeg skal kun tillade mig at gjentage et Par Sæt- 

 ninger med hans egne Ord. Om Blomsternes Evne til at 

 falde Insekterne i Øjnene siger han: »Under for øvrigt 

 samme Betingelser besøges en Blomsterart saa meget 

 rigeligere af Insekterne, jo mere i Øjne faldende den er; 

 naar Blomsterformer, der ere nær beslægtede og overens- 

 stemmende i Bygning, afvige fra hverandre i Evne til at 

 falde i Øjnene og tillige i Sikringen af Fremmedbestøvning 

 ved indtrædende Insektbesøg og af Selvbestøvning, naar 

 dette udebliver, saa vil, naar de andre Betingelser ere 

 ens, den Plante have den bedst sikrede Fremmedbestøv- 

 ning, hvis Blomster falde mest i Øjnene, og hvis Insekt- 

 besøg følgelig er det rigeligste; derimod ville under de 

 samme Betingelser de Blomster have den bedst sikrede 

 Selvbestøvning, som falde mindst i Øjnene, hvis Insekt- 

 besøg altsaa er langt sparsommere, og hvis Fremmed- 

 bestøvning følgelig er mest usikker«. Det er altsaa det 

 virkelig iagttagne Besøg, der skal afgive den eneste gyl- 

 dige Rettesnor for Opfattelsen af den Forbindelse, der 



