66 



mentets Betydning for Lugtesansen, staar det langt vanske- 

 ligere Spørgsmaal tilbage: Af hvil kenNatur erNæse- 

 pigmentets Betydning for Lugtefornemmel- 

 sen? Ogsaa dette Spørgsmaal har O gie paa en skarp- 

 sindig Maade søgt at faa opklaret, i det han gjør 

 opmærksom paa de fra flere Sider foreliggende interes- 

 sante Iagttagelser over Lugtestofferne. Disse, der som 

 bekjendt bestaa af usynlige Molekuler eller Smaadele 

 og danne det egentlige Pirringsmiddel for Lugtenervens 

 Endeorganer, besidde den Egenskab, at de i forskjellig 

 Grad opsuges af forskjellig farvede Stofi'er. Saa vel 

 Stark som Dum é ril i Paris have ved deres Forsøg 

 fundet, at Lugtestofferne kraftigst opsuges af den sorte 

 Farve, dernæst af den blaa, grønne, røde, gule og mindst 

 af den hvide Farve, hvor Opsugningen næsten er ingen. 

 I Overensstemmelse hermed har Haller i Wien iagt- 

 taget, at mørke Klædningsstoflfer langt lettere modtage 

 Tyfussmitstoffet og føre det til andre Individer end 

 lyse Klæder. Iblandt Tropper med mørke Uniformer 

 hændtes det i Krigstilfælde meget hyppigere, at nye 

 Tyfustilfælde kom ind i Hospitalet, efter at en Rekon- 

 valesent var stødt til sit Korps, end iblandt de med lyse 

 eller hvide Uniformer forsynede Soldater. Ligeledes har 

 han iagttaget, at mørke Klæder paa Dissektions- og 

 Obduktionsstuer langt lettere optage Ligsmitsfoffet end 

 hvide. Støttet til disse lagttageler udvikler O gie sin 

 Hypothese paa følgende Maade: 



Den stadige Tilstedeværelse af Pigment i »Regio 

 olfactoria^i har sin Betydning derved, at det tjener til 

 at opsuge Lugtestofferne. Jo mørkere Pigmentet er, og 

 jo større en Udstrækning det har, desto større er Op- 



