86 



carenhas-Øerne ; et tredje Sidestykke er endelig Nys el and 

 med sine levende og uddøde K i vier og Moa fugle osv. 

 Det synes fremfor alt at være disse Øgruppers Isolation 

 gjennem lange Tider, deres oprindelige Mangel af store 

 Pattedyr, særlig af Rovdyr, samt den Omstændighed, at 

 de vare ubeboede af Mennesker, som har gjort det 

 muligt for Dyrelivet her — hvor det saa er kommet fra — 

 at udvikle sig saa mærkværdig, saa ensidig. Ensidig- 

 heden er netop en Følge af, at Konkurrencen manglede: 

 Rivalisationen holdt ikke den fremadstræbende Udvikling 

 i Tømme, derfor kunde f. Ex. en slig Dyreform som 

 Landskildpadden uhindret opnaa saa betydelig en Stør- 

 relse paa disse smaa havomflydte Øgrupper. At den 

 tillige spaltede sig i mindst lige saa mange Former som 

 der var Øer, derfor sørgede disses indbyrdes Isolation 

 gjennem Tidernes lange Række. 



Ved de smaa Forskjelligheder, som gjøre det muligt 

 at sondre mellem disse Arter og Racer, ville vi ikke op- 

 holde os; men, i det vi henvise til, hvad der allerede for 

 14 Aar siden er fortalt her i Tidsskriftet om Kæmpe- 

 skildpadderne paa Galapagos-Øerne, fornemmelig efter 

 Darwins Rejsejournal, ville vi meddele de Efterretninger 

 om disse Dyr, som tidligere rejsende have opbevaret til os. 



Fra først af fandtes de i umaadeligt Antal og af 

 en forbavsende Størrelse. Le gu at (1691) siger, at 

 »paa Rodriguez kan man se Flokke paa 2 til 3000 og 

 gaa over et hundrede Skridt hen over deres Rygge«. 

 Naar man betænker, at disse hjælpeløse Skabninger levede 

 der i Aarhundreder, uden at nogen Moders Sjæl gjorde dem 

 Fortræd, og at Naturen havde begavet dem med en 

 ganske overordentlig Evne til at leve længe, saa at Indi- 

 vider af mange Generationer levede samtidig med hin- 



