87 



anden, kan man nok forstaa den Mængde, livori de første 

 Besøgere af disse Øer fandt dem. I over et Aarhun- 

 drede vare de ved deres ypperlige og sunde Kjød en 

 Kilde til stor Velsignelse for Skibsmandskaber og Passa- 

 gerer. Paa Tider, da en Rejse, der nu udføres i faa 

 Uger, tog lige saa mange Maaneder, da ethvert Skib dels 

 for Forsvarets Skyld, dels af andre Grunde, førte saa 

 mange Folk, som det var muligt at pakke i det — da 

 Mundforraadene vare faa af Slags og daarlig behandlede, 

 vare disse Skildpadder, som kunde fanges med den aller- 

 største Lethed i hvilket som helst Antal i Løbet af nogle 

 faa Dage, af den største Vigtighed for den forhungrede 

 og af Skørbug lidende Besætning. Dyrene kunde føres 

 i Skibets Last i mange Maaneder uden Føde og slagtes 

 efterhaanden, som der var Trang dertil; hver Skildpadde 

 ydede fra 80 — 300 Pund ferskt og sundt Kjød; og vi læse, 

 at Skibe, der anløb Mauritius eller Galapagos-Øerne, 

 plejede at tage over 300 af disse Dyr om Bord! — Af 

 disse ældste Verdensomsejlere bleve de i øvrigt ofte over- 

 førte til andre Steder, f. Ex. Sandwich-Øerne, Ceylon, 

 Masa-Fuero, uden at dette førte til, at de bleve akklima- 

 tiserede paa noget af disse Punkter. Saaledes førte 

 Amaro-Delano, der oftere besøgte Galapagos-Øerne 

 (første Gang 1800), 303 Exemplarer til Masa-Fuero og 

 landsatte der over Halvdelen af dem efter at have haft 

 dem om Bord i over 60 Dage; men Halvdelen af disse 

 døde, saa snart de havde mættet deres Hunger; den plud- 

 selige Overgang fra fuldstændig Faste til Overflod var mere, 

 end de kunde taale. De overlevende faldt snart i Ro 

 og syntes at befinde sig lige saa vel ved Klimaet der som 

 paa deres Fødested; men de fik selvfølgelig ikke Lov til 

 at leve i Længden, ellers kunde dette Forsøg paa at 



