88 



akklimatisere dem maaske være lykkedes. Porter — som 

 har ladet sig fortælle, at man har holdt dem uden Føde 

 i Skibets Last i 18 Maaneder og efter den Tid fundet 

 dem lige saa fede og velsmagende som ellers — overførte 

 adskillige unge Exemplarer til Marquesas-Øerne, hvor han 

 forærede dem til Høvdingerne paa Madisons eller 

 slap dem løs i Græsset og mellem Buskene. Men heller 

 ikke derfra hører man senere noget om dem, saa vidt 

 vides. 



Galapagos-Øerne, hvis Opdagelse skyldes Spa- 

 nierne, der netop gave dem Navn efter deres Beboere, 

 Landskildpadderne, bleve snart et Møde- og Tilflugtssted 

 for Bukkanerer og Hvalfangere, som her forsynede sig med 

 Land- og Havskildpadder. Hvor talrige og stadige disse 

 Besøg end vare, indskrænkede den hensynsløse Ødelæg- 

 gelse af dyrisk Liv, som de medførte, sig dog hoved- 

 sagelig til Kystbæltet, og de fleste af de Dyr, der be - 

 boede Øernes Indre, slap fri. Saa længe der ikke var 

 gjort noget ordentlig Koloniseringsforsøg, forbleve Øerne 

 og de dem beboende Dyrs Stilling i det væsentlige ufor- 

 andrede, og dette var Tilfældet indtil langt ind i dette 

 Aarhundrede. De lærerigste Iagttagelser fra denne Pe- 

 riode findes i Kommodore Porters Dagbog paa et Kryds- 

 togt i det stille Hav. flan fandt endnu 1813 Skildpad- 

 derne mere eller mindre hyppige paa alle de større Øer 

 i Gruppen, som han besøgte (Hoods, Narborough, James, 

 Charles's og Porters Øer); paa Chatham-Øen fandt han 

 kun nogle faa Skaller og Knogler, der syntes at have 

 ligget der længe; at han ingen traf paa Albemarle, den 

 største i Gruppen, maa hidrøre fra, at han kun op- 

 holdt sig der nogle faa Timer paa dens sydvestlige Spids. 

 Af andre omtrent samtidige Skibsdagbøger (James C oli- 



