93 



er den største, over en Mil lang, men ikke en Mil 

 bred, noget højere end de andre og til Dels bedækket med 

 høje Træer, som kunne ses et Par Mile fra Dækket af 

 et almindeligt Skib. Skjønt Aldabra er en engelsk 

 Besiddelse, kan Guvernementet over Sechellerne og Mau- 

 ritius paa Grund af Afstanden ikke udøve noget Tilsyn 

 med de Skibsmandskaber, som lande der for at fælde 

 Træ til Tønder (til at salte Fisk i); da nu tilmed den 

 Efterretning naaede England, at det var paatænkt at an- 

 bringe faste Selskaber af Tømmerfældere paa Øen, var 

 det indlysende, at Skildpaddernes Udryddelse var meget 

 nær forestaaende. Nogle lærde Selskaber og Videnskabs- 

 mænd i London indgik derfor med en Forestilling til 

 Guvernøren paa Mauritius om forinden at lade saa mange 

 som muligt af disse Dyr fange og føre til Mauritius og 

 Sechellerne og anbringe dem i en eller anden Park eller et 

 indhegnet Sted som offentlig Ejendom. Guvernørens Svar 

 gik ud paa, at vel var den Plan, at overdrage Øen til 

 Selskaber for Skovhugst, ikke bleven realiseret, men Skild- 

 padderne gik dog lige saa hurtig til Grunde, som om det 

 havde været Tilfældet. Ikke alene udryddes de af Hval- 

 fangerne, men Svinene, som vare efterladte der af an- 

 løbende Skibe for nogle Aar siden, have formeret sig 

 stærkt, fortære Æggene i stor Mængde og æde end- 

 ogsaa de meget unge Skildpadder. Forpagteren skulde 

 blive forpligtet til at beskytte dem og til hvert Aar at 

 sende et levende Par til Mauritius, hvor de vilde blive 

 holdte i en Indhegning i den botaniske Have. Det skyl- 

 des ogsaa Sir Arthur Gordon, at den zoologiske Have 

 i London har faaet et levende Par af Aldabra-Landskild- 

 padden. Hannen har tilbragt 70 Aar at sit Liv paa 

 Sechellerne i halvtam Tilstand; den vejer omtrent 800 



