104 



Undersøgelse, der angaar Planternes Kjønsforhold, 

 Intet betegner klarere Botanikkens dybe Forfald i de første 

 Aartier af det 19de Aarhundrede, end at man den Gang 

 selv efter en Camerarius's og Kolreuters Ai'bejder 

 for Alvor kunde opkaste det Spørgsmaal, om der over- 

 hovedet findes Kjønsforskjel hos Planterne; men heller 

 ikke er noget mere betegnende for vor Videnskabs raske 

 Opsving i de sidste 30 Aar end den Kjendsgjerning, at 

 den kjønslige Forplantelse ikke blot er paavist i alle Af- 

 delinger af Planteriget med Undtagelse af nogle Alger og 

 Svampe, men ogsaa er nøje kjendt i sine forskjellige 

 Former. Uagtet den uhyre Vanskelighed ved Undersøgelsen 

 blev Støvrøret forfulgt hos alle Afdelinger af Blomster- 

 planterne paa sin skjulte Vej til Kimblæren, og Befrugtningens 

 Moment og dens Følger bleve slaaede fast; men hos de 

 fleste Lønboplanter fandt man det mærkværdige Forhold,, 

 at Befrugtningsakten har mere Lighed med Dyrenes, i det 

 den udføres ved bevægelige Sædlegemer. Ved Siden af 

 disse to Hovedformer for Befrugtningen, ved Støvrør og 

 Sædlegemer, blev der først i den nyeste Tid hos visse 

 Alger og Svampe iagttaget en Befrugtningsmaade, der 

 afviger meget fra dem. Men Forskningen i denne 

 Retning er for saa vidt allerede kommen til en vis Af- 

 slutning, som det nu staar urokkelig fast, at Befrugtningen 

 i Planteriget bestaar i Foreningen af to Celler, der enten 

 sker ved en fuldstændig Sammensmeltning af dem til én 

 Celle eller derved, at den mandlige Celle overfører en 

 Del af sit Indhold paa Kimcellen. Det karakteristiske 

 og det fysiologisk vigtige ved de to Kjønsceller ligger i, 

 at de hver for sig ikke ere i Stand til en videre Ud- 

 vikling, men at de ved deres Forening bevirke Dannelsen 

 af et nyt Plante-Individ. — Men Kjønscellernes Forening 



