105 



er, da de dannes adskilte fra hinanden, afhængig af, om 

 det lykkes dem at komme til at berøre hinanden. Hvor 

 det er Sædlegemer, der udføre Befrugtningen, som hos 

 Lønboplanterne , er deres Bevægelighed tilstrækkelig til 

 at udføre Foreningen, naar flydende Vand gjør Bevægelsen 

 mulig. Ganske anderledes hos Blomsterplanterne. Her 

 ere de befrugtende Celler, Blomsterstøvet, ikke begavede 

 med selvstændig Bevægelse, de maa altsaa passivt ved 

 fremmede Kræfter overføres paa Blomstens kvindlige Kjøns- 

 organ. Endskjøndt nu Kolreuter i Midten af forrige 

 Aarhundrede havde gjort opmærksom derpaa, og Conrad 

 Sprengel ved vidtløftige Iagttagelser i Slutningen af 

 samme slaaet fast, at de allerfleste Planters Blomsterstøv 

 overføres paa det kvindlige Kjønsorgan ved de Insekter, 

 der søge Honning i Blomsterne, blev denne interes'sante 

 Del af Befrugtningslæren dog upaaagtet i mere end 60 

 Aar. Først i den nyeste Tid toge flere Botanikere fat 

 paa denne Sag, især af Hensyn til Afstamningstheorien, 

 der ogsaa her virkede ansporende. De særdeles talrige 

 og i deres Art tiltrækkende Undersøgelser af Blomsternes 

 Bestøvning have nu hurtig ført til meget mærkelige Re- 

 sultater. Man fandt, at hele Bygningen af den udfoldede 

 Blomst, Formen af dens Dele, dens Lugt og Farve ere 

 beregnede paa at hidlokke Insekter af en bestemt Art til 

 bestemte Planter, at tvinge dem til bestemte Legems- 

 stillinger, medens de opsøge Honningen, og saaledes at 

 faa dem til uvilkaarlig at overføre Støvknappernes Blom- 

 sterstøv paa det kvindlige Organs Ar. Blomster, der ikke 

 afsondre Honning og derfor ikke blive opsøgte af Insek- 

 terne, mangle derfor alle disse vidunderlige Indretninger 

 saa vel som den Udvikling af Blomsterbladene i Henseende 

 til Størrelse og Skjønhed, som vi finde hos de andre. 



