109 



Dannelsers fineste indre Bygning er omhyggelig undersøgt 

 i mange Retninger, deres Forhold til Vand og til det 

 polariserede Lys har ført til ganske nye Anskuelser, der 

 tillige hidtil have frembudt den eneste Basis for en me- 

 kanisk Væxttheori. Vi ere til en vis Grad i Stand til at 

 gjøre Regnskab for den mekaniske og kemiske Virksomhed, 

 som foraarsager en Cellevægs Væxt. Opgaven bliver 

 selvfølgelig vanskeligere, naar det gjælder om Mekanismen 

 ved Væxten af Organer, der bestaa af mange Celler, saa- 

 som de fuldkomne Planters Rod, Stængel og Blade, men 

 ogsaa her er der gjort de første Skridt paa en Vej, der 

 nødvendig maa føre til dybere Indsigt. For ogsaa her at 

 henvise til i det mindste nogle Resultater af den nyere 

 Plantefysiologi vil jeg kun fremhæve, at talrige Bevægelser 

 af Plantedele, der sædvanlig optræde som Krumninger, 

 ere erkj endte at være en Følge af uligesidet Længdevæxt, 

 saaledes f. Ex. Krumninger af Ranker, der bevirke deres 

 Befæstelse til en Støtte, Rodspidsernes og de voxende 

 Stænglers og Blades Krumninger, naar man bringer dem 

 ud af deres normale lodrette Stilling; der fremkaldes da 

 en ulige Væxt af Over- og Undersiden, som ender med, 

 at Roden endelig igjen voxer ned ad, Stængelen op ad. 

 Ved Rankernes Befæstelse til en Støtte har Trykket, der 

 fremkaldes ved Berøringen, Indflydelse paa Væxten; men 

 de sidst nævnte Krumninger har man erkj endt for at være 

 Virkninger af Tyngdekraften ; den almindelige Tiltrækning, 

 der behersker Verdensrummet, bestemmer ogsaa Plante- 

 delenes Væxtretning; Tyngden tvinger lige saa vel Roden 

 til at voxe ned ad som Stængelen til at voxe op ad. 

 Ikke mindre end af Jordlegemets Tyngdekraft bliver Væxten 

 bestemt af Solens (eller andet) Lys; mange Plantedele 

 voxe langsommere paa den af Lyset trufne Side og bøje 



