12B 



Beliggenhed, naar den er lukket, men kun muligt, naar 

 Beboeren er ude og har ladet Døren staa etter sig«. 

 Men det synes paa den anden Side, at der gives ægte 

 Mygaler, som aldeles ikke udfore deres Huler med noget 

 Spind. Dr. Lincecum beskriver en saadan Art fra 

 Texas; dens Hule er et simpelt Hul, 7 — 8 Tommer dybt, 

 ikke aldeles lodret og lidt udvidet i Bunden. Da Dr. L. 

 har iagttaget denne Art i 20 Aar, ofte undersøgt dens 

 Huler og ofte truflPet den med Ungerne siddende paa dens 

 Krop og Ben, holdende sig fast i dens Haarklædning, 

 lader det sig ikke antage, at han kun skulde have under- 

 søgt Boliger for Hanner, hvis saadanne gives. For den 

 hele Gruppe af y^l erritelariæ ^^ kjendes der nemlig intet 

 Exempel paa, at den voxne forplantningsdygtige Han 

 bor i en silkeforet Rede, ja det vides end ikke, om 

 Hannerne overhovedet indrette sig Huler, eller om de lade 

 sig nøje med de primitive Skjul, som Naturen tilbyder 

 dem. Overgangen mellem de fuldkomnere, udgravede og 

 udforede Reder og de nys beskrevne simple utapetserede 

 Huler dannes maaske af de Former, der siges at leve i 

 Huller mellem og under Stene, hvilke de forbinde ved et 

 uregelmæssigt Væv. 



Saadanne Hængseldøre som de ovenfor af Li vin g- 

 stone kortelig beskrevne ere derimod meget almindelige 

 hos de mindre, europæiske og ikke europæiske. Arter af 

 den samme Familie {Cieniza, Nemesia), dog ikke hos dem 

 alle; der gives Former, der bære sig ad paa en anden 

 Maade, f. Ex. Attjpus - ^lægiQn , hvortil høre de Arter, 

 som bebo det sydlige England og nordlige Frankrig. 

 Deres Huler ere skraat nedstigende Gange, 9 — 11 Tommer 

 dybe eller mere, udgravede i tørre, noget sandede Brinker 

 eller Skraaninger og udforede med et tæt Silkespind, 



