124 



som desuden fortsætter sig langt uden for Hulen, saa 

 langt, at dets overjordiske Del, der ligger langs hen ad 

 Jordens Overflade, bedækket med Mos, Pinde, visne 

 Planteskæl o. s. v. eller med Sand, kan være længere 

 end den underjordiske Del. I Nærheden af dens Bund 

 er denne underjordiske Del pludselig indsnævret, men 

 derpaa udvider den sig igjen til et temmelig rummeligt 

 Kammer; i dette lever Edderkoppen, og i Indsnævringen 

 er Svøbet (Kokongen) med Æggene ophængt. Den over- 

 jordiske Del af Røret synes i Almindelighed at være 

 lukket for Enden eller kun at have en meget kortvarig 

 og snæver Aabning, som maaske kun er bestemt til at 

 give Adgang for Hannen (der er meget mindre end Redens 

 egentlige Beboer, Hunnen) i Parringstiden (Oktober 

 Maaned), i hvilken Hannen efter nogle Angivelser skal 

 leve sammen med den. Det synes, som om disse Edder- 

 kopper væsentlig leve af Regnorme, som man oftere har 

 set i Kløerne paa dem; da Røret kun er daarlig skikket 

 til at tjene til Baghold for en lurende Røver, og da disse 

 Edderkopper overhovedet ikke synes at være oplagte til 

 at forfølge et meget bevægeligt Bytte — naar man tager 

 dem ud af deres Rør, gjøre de end ikke noget Forsøg 

 paa at flygte — kan denne Antagelse have en vis Rime- 

 lighed for sig, skjønt det endnu ikke er oplyst, hvorledes 

 de faa fat paa Regnormene; der er ingen Aabning at 

 opdage paa Silkeforhænget, som udklæder deres Bolig. 



En i Marokko iagttaget Art af en anden Slægt 

 (Cyrtauchenius) forlænger ligeledes sit Silkevæv 2 — 3 

 Tommer op over den lodrette underjordiske Del, men 

 fæster det til Straa og Pinde i Nærheden, saa at det 

 hæver sig lige op fra Jorden; heller ikke ender det 

 blindt, — tværtimod det udvider sig til en stor, aaben. 



