130 



alle Levninger af sine Maaltider fra Reden. Under nor- 

 male Forhold beholder den vist nok Æggene i Reden for at 

 beskytte dem f. Ex. mod de smaa Snyltehvepse, der saa 

 gjærne lægge deres Æg i dem. M. gjorde det Forsøg at 

 tage denne Edderkop ud af Reden og anbringe den i en 

 Urtepotte med Jord. Den gravede sig rigtig nok en lav 

 Fordybning — dens Graveredskab var Kindbakkerne , 

 hvori den ogsaa bar Jorden bort — men det gik kun 

 langsomt for den, og den blev snart kjed deraf. M. lavede 

 den saa selv et Hul i Jorden, og det tog den i Besiddelse, 

 men den lavede hverken Tapet eller Dør til det. Der 

 lader sig dog saa meget mindre udlede noget af disse 

 negative Erfaringer med Hensyn til et under unaturlige 

 Forhold levende Dyr, som det døde kort efter og maaske 

 allerede den Gang følte sig sygt; men der haves dog, som 

 vi siden skulle se, andre Erfaringer for, at disse Dyr 

 ikke gjøre noget alvorligt Forsøg paa at indrette sig en 

 ny Bolig, naar den, de have beboet fra Barnsben af, er 

 bleven dem berøvet. 



En anden Klasse af Reder er dem, hvor Laaget 

 eller Døren kun er en tynd Silkeplade af Form og Ud- 

 seende som en hvid Oblat, der ikke passer ned i Røret, 

 men kun, naar dette skal lukkes, falder ned paa det*); 

 men af denne Klasse er der atter flere Former, saa at 

 man næsten kan sige, at hver Art har sin Redeform for 

 sig selv. Den simpleste er et med Silke foret Rør 



*) Der synes i øvrigt at være Overgangsformer mellem denne Typus 

 og den foregaaende; man kjender saaledes Reden af Ctmiza ædi- 

 ficatoria fra Tanger, der er omtrent 4 Tommer dyb, |" i Tvær- 

 maal, med en Dør, der vel er tynd, men dog sammensat af 

 flere Lag, saa at den ligner en Østersskal, og som passer ind 

 i Mundingens skraa Rand. 



